183 
nagysága, göbecsessége, színe stb.), valamint kötöttségi fokában 
oly változatosságot mutat, hogy — mint az új Fritülaria felfede- 
zése is igazolja — a sokszoros átkutatás daczára ma is rejt még 
magában elszigetelt helyeket, apró oázisokat, melyek legjobb kuta- 
tóink fürkésző tekintetét eddig elkerülték. És ma, midőn több 
mint egy évtized alatt körülbelül 15-ször jártam a temesi homokon, 
bejárván annak legkülönbözőbb részeit az év különböző szakaiban 
fájdalom többnyire Verseczről érkezvén kocsin, úgy hogy a 
hosszú utazás miatt egy-egy alkalommal legfeljebb 2 — 3 órát tölt- 
hettem a homokpusztán — habozás nélkül állítom, hogy a dél- 
magyarországi homokpusztán még tömérdek és hálás munkát 
találhat a botanikus, s itt fájdalommal gondolok arra az elszomo- 
rító állapotra, hogy nem akadt még hazánkban társulat, mely 
ezen európai nevezetességű homokpusztának modern és teljes 
átkutatására (a hogyan most folyik pld. a Balaton tanulmányo- 
zása) vállalkoznék, illetve e czélra áldozatot hozna. Mennyire 
szükséges és hasznos volna pld. egy népszerű képeskönyv, mely 
a homokot és a benne nyüzsgő életet a nagy közönséggel meg- 
ismertetné ! De térjünk tárgyunkra. Dr. Degen Árpád barátomnak, 
e lap kiadójának fölszólítására a múlt év folyamán füveket gyűjtöt- 
tem a nevezett pusztán a budapesti m. kir. magvizsgálo állomás 
fűgyűjteménye részére. A JANKÁ-tól e vidéken felfedezett Hordeum 
strictum- ot keresvén, behatoltam Deliblat felől barátom Ajtay 
'Jenő, deliblati erdész, kedves társaságában a katonatérképen 
vCrni vrh» jelzésű buczkáig, tehát a homokpuszta kellő közepéig. 
Egyik völgy szélén a sűrű bokrokat átkutatván, egy Fritilluria 
száraz kórójára bukkantam. Nemsokára, az évi friss termést is 
találtam s a termetből, a levelekből, kivált az elszigetelt termő- 
helyből és a Fritillariára mindenesetre sajátságos talajviszonyokból 
nyomban új fajra következtettem. Az új faj leírásáról azonban 
természetesen szó sem lehetett. Be kellett várnom a virágos pél- 
dányokat az 1906. év tavaszán. Minthogy már akkor is eltökélt 
szándékom volt, hogy nyár derekán újra meglátogatom a homok- 
pusztát, nem bántottam az új Fritillariám hagymáit, de ang. 
elején, a midőn ismét szerencsés valék ugyancsak Ajtay Jenő 
barátom szeretetreméltó kalauzolása mellett a homok egy jelen- 
téken} 7 részét bejárnom, magammal hoztam egy tnczat hagymát 
is ide Aradra. Növényeim gondos ápolás mellett gyönyörűen fej- 
lődtek és február elején nyílott virágaikkal megerősítették a már 
nyáron táplált sejtelmemet. A temesi homokpuszta Fritillaruí- ja 
jól jellegzett új faj, melyet kedves báratomnak, Dr. Degen Árpád- 
nak, e lap kiadójának és szerkesztőjének a tiszteletére az ő nevéről 
nevezem meg. A Fritülaria Degeniana leírása a következő. 
Évelő, hagymája fölülről lapított, körülbelül 2 cm. széles, 
szennyes fehér, barna bőr nem fedi; két vaskos pikkelye között 
hézag tátong, a hagyma ezért mintegy két darabból áll. A kisebb 
hagymák némileg a császárzsemlyére emlékeztetnek, A szár tövét 
