188 
tekintetbe. (Képe : EeEL-nél 
Jc. X. 976. kép.) 
F. gracilis. 
A szár már a közepe alatt 
is leveles. Levelei már fiatal 
korukban elég merevek s egye- 
nesek, minden levele, de kivált 
a legalsók és a legfelsők szé- 
lesebbek. 
Alsó levelei váltakozó állá- 
súak. 
Virágai nagyok, tágasharang- 
alakúak. Lepellevelei körülbelül 
4 cm. hosszúak és aránylag is 
szélesebbek ; csúcsuk hirtelen 
kifelé görbül, középsávja nin- 
csen. 
Termése buzogányalakú. 
(Zwölf Tagé, l. tábla) és Reichenb. 
F. Degeniana. 
Csak a közepe felett leve- 
les. Levelei eleinte merevek, 
a virágzás után néhány héttel 
veszítenek merevségükből és 
részben nagysugarú ívben le- 
hajtók; görbék. Valamennyi, de 
kivált a legalsók és a legfel- 
sők szembetűnően keskenyeb- 
bek, mint az előbbi faj meg- 
felelő levelei. 
Alsó levelei örvben állanak. 
Virágai közepesek, lepelleve- 
lei körülbelül 2'5 cm. hosszúak; 
szétterpeszkedők, valamennyi 
levele jóval keskenyebb, a belső 
oldalon középsávval. 
Termése háromoldalú hasáb, 
melynek élei letompítottak. 
A Frit. involucrata All. (képe : Reichenb. Jc. X. Fig. 980.) 
az Alpesek délnyugati részeiben tenyészik. Hagymája csaknem 
gömbölyű, levelei széles tövúek, virágai nagyok, a 3‘5 cm.-nél is 
hosszabbra növő lepellevelek mindkét oldalukon szennyes bibor- 
pirosak és alig koczkásak. A mézfejtő mirigy kicsiny, hosszúkás. 
A porzók szálai még egyszer akkorák, mint a portokok, a bibeszál 
6 mm., a bibék 3 mm. hosszúak. Termése fordított tojásulakú stb. 
A Fr. neglecta Parl. (képe: Reichenb. Jc. X. Fig. 981 — 
982.) Boszniában, Herczego villában, Dalmáeziában és Isztriában 
tenyészik. Szára a közepe alatt is leveles. Alsó levelei hirtelen 
kihegyezettek, a legfelsők sohasem örvösek, mindig magánosak. 
Virága tágas harangalakú, lepellevelei tojás- vagy széles tojás- 
alakúak ; bibéi csak félakkorák, mint a bibeszál stb. 
A Déleurópában és Eszakafrikában termő Fr. mess cinen sin 
Raf. alsó levelei mindig szembetűnően lándsásak, lepellevelei 
szélesebbek, erezetük durvább és mindkét oldalukat zöld középsáv 
ékesíti, virágjának alakja egészen más stb. 
Összehasonlítottam az új fajt az összes eddig ismert fajok 
leírásaival, a legtöbbnek szárított példáival is és csak ezen egy 
végeredményre jöttem: a Friiillaria Degeniana az összes Fritil- 
lariáktól könnyen és biztosan megkülönböztethető jó faj, melynek 
elszigetelt előfordulása a délmagyarországi homoksivatag közepén 
rendkívül érdekes növénygeograüai jelenség. Hiszem ezek után, 
