207 
selbststandig . . » a benszülött mohák között; még legjobban hasonlít 
e tekintetben pld. a Bryum Emodi C. Müll., Bt. macro-demissum 
C. MüLL.-hoz etc. Sűrű tömött gyepet alkotó szárán igen sok 
rhizoida van s ezért barnás színű a zöldes gyep. A levelek chloro- 
plastisban szegények. A szár tetőrészén lévő, körülbelül 1 cm. 
magas, sárgás-piros színű, vastag séta púposán meggörbíti, 26 ) úgy 
hogy a bilaterálisán symmetricus szintén meggörbülő sporogonium 
apró kis operculuma a gyep közé van elrejtve, vagy közel ér a 
gyep színéhez; így a capsula nyaki része — colluma — assimi- 
latiós szövete van fölül. 
Apró kis rücskökkel borított exosporiummal borított spórái 
mikor már teljesen érettek, akkor is ismeretesen 27 ) együtt marad- 
nak s pedig 4 — 4, mint tetras (1. tábla 14. ábra). 
E moha anatómiai szerkezete a következő : A szár kereszt- 
metszet (— k. m.)-én kivid többrétegű, vastagfalú barnaszínű sejtek 
által alkotott külső részt látunk, belől vékony falú elemek által 
közbezárt axilis nyalábot, melynek sejtjei k. m.-ben igen aprók, 
de élesen elválnak a kéregrésztől. A száron helyet foglaló levelek 
k. m.-e általában erősebb fejlődésű, mint a Plagiobryum Zierii- nél 
volt. A levél laminája egyrétegű, vékonyfalú, úgy a levél színe, 
mint fonáka felé erősen kidomborodó sejtekből áll (1. tábla, 6 — 8 
ábrákat). A levél széle hátrahajlik. A lamina közepén végighúzódó 
vezetőnyalábnak k. m.-i képe természetesen itt is változik a szerint, 
hogy a metszési sík melyik magasságban, milyen részen találta. 
A levélerét a színe felől borító u. n. «jelző sejt»-ek = Deuter, 
száma nem állandó , nem mindig kettő, miként az irodalom említi, 28 ) 
hanem változik a számuk; mert hogy a levélerét fonáka felől 
takaró u. n. «Rückenzellen»-ek száma változik — természetes, 
függ attól, hogy erősebben vagy gyengébben fejlett a levél, t. i. 
a levél csúcsa vagy inkább basisa felé közelebb metszettük át. 
A levél csúcsához közelebb eső rész k. m.-én (1. tábla 6. ábra) 
a levél színe felé eső három s a fonáka felé eső több (5) külső 
sejt által közre zárt részt tisztán csak sokszegletű, vastagfalú, 
sárgás színű, erős fénytörésű, szűk üregű háncssejtek alkotják. 
A levélnek középső részletéből készített k. m.-ét mutatja 
7. ábránk. A levél színén levő két «jel^ő sej t » s a fonáka felől 
borító «ceUulae dorsales» által közbezártan helyet foglaló háncs- 
sejtek körkörös zárt gyűrűt alkotnak, amelynek közepén pár igen 
vékony sejtfalu u. n. «kisérő sejt» [==eomites = Begleiter] 29 ) van, 
amelyek a levélerének vízvezető orgánumai. 30 ) A levél k. m.-i képe 
26 ) Limpricht 1. c. II. Bnd p. 229. Fig. 268. a; Die nattirlichen Pflanzen- 
familien. 218. Lief. p. 564. Fig. 422. A. 
21 ) Limpricht 1. c. II. Bnd p. 230; Juratzka Laubmoosflora p. 299. 
2S ) Limpricht 1. c. II. Bnd p. 229. 
2B ) Lorentz : Grundlinien etc. p. 16. 
30 ) Habf.rlandt ; Beitrage etc. p. 384. 
