208 
igen hasonló a Bryum turbinatum levelének csúcsrészletéből 
készített k. m.-i képéhez. 31 ) 
A levél tőrészén legerősebben fejlett a levélere (1. tábla 
8. ábra) ; a színe felől 4 « jelző sejt», a fonáka felől több «Dorsal- 
zellen» borítja. De különben ugyanolyan viszonyokat tüntet fel, 
mint a 7. ábrán feltüntetett levélér; csak a «comites»-sejtek 
nagyobbak s több mechanikai elem : háncs veszi körül azokat. 
A szár tetőrészébe a hosszú, kúposán összeszűkülő sétának, 
toknyélnek alapi részét látjuk beékelve, a «Fuss» részt, melyet, 
a radiális irányban erősen nyúlt, helyenként többrétegű, vastagfalú, 
kívül borító sejtréteg tojásdadalakúvá tesz. A kívülről borító 
vaginula többrétegű sejtjei hosszirányban nyúltak. A séta peri- 
phericus része több rétegű, vastagfalú, sötét sárga színű, az orga- 
nicus tengelylyel párhuzamosan nyúlt sejtekből áll; a centrális 
részben levő vezető nyaláb sejtjei szintén megnyúltak, de vékony- 
falúnk s színtelenek. A séta k. m.-én még feltűnőbb a vezető 
nyaláb = Centralstrang sejtjeinek eloszlása s kifejlődése. 
A púposán meggörbülő sétán csüng le a bilaterális symme- 
triát feltüntető sporogonium. Anatómiailag csak az eddigelé még 
nem tárgyalt részek ismertetésére kívánván csupán csak szorít- 
kozni, főleg az átszellőztetést eszközlő szervekről, a stomákról, 
azoknak alkotásáról akarok részletesebben megemlékezni. 
Légzőnyílásokat csakis a moha assimilatiós részén, a sporo- 
gonium nyaki réseén találunk igen nagy mennyiségben kifejlődve. 
A légzőnyílások a szomszédos sejtekkel (1. 12., 13. ábra) a 
Plagiobryum demissum- nál egy színvonalban vannak u. n. phanero- 
porusok, nem úgy, miként a Pl. Zierii-né\ láttuk volt (1. tábla 
2. ábra) ; ez esetben tehát LiMPRicHT-nek igaza volna, csakhogy 
munkájában a nemzetség characteristicuma gyanánt mondja 32 ) a 
phaneroporus s tornákat, ami nem helyes. 
Többet, mint hogy phaneroporusak a stomák, nem mond az 
Irodalom. 
A capsula nyaki részén nagyon sok stoma van, sűrűn egymás 
mellett; körvonaluk inkább hosszasan négyszegletes (1. tábla 11. 
ábra). Igen gyakoriak az ikerstomák. Két stomának egymás mellé 
való helyezkedésénél többféle változatot látunk. Az ikerstomák 
vagy csak kis helyen, a zárósejteknek végső része áll összekötte- 
tésben (1. tábla 10. ábra), vagy 2 / 3 -ad részben függnek össze egy- 
mással (1. tábla 9. ábra), vagy egészen egymás mellett fejlődnek 
ki, a zárósejtek egy-egy fele egész külső hosszán érintkezve (1. tábla 
11. ábrán, középen). A centrális hasíték hol megvan, hol nem 
látszik, általában azonban legtöbbnyire élesen kivehető. 
A stomák k. m.-i képén a szomszédos sejtekkel egy niveauban 
álló zárósejteket látunk (1. tábla 12., 13. ábra); a zárósejtek sejt- 
31 ) Lorentz : Grundliuien etc. Taf. XXIV. Fig. 6' 
32 ) Limpkicht 1. c. II. Bnd p. 225. 
