222 
paucioribus, latioribus, margine grosse serratis, fere glabris, flori- 
bus majoribus, extus sordide violaceo-purpnrascentibus, intus vio- 
laceo-virescentibus, earpellis latius carinatis basi connatis. 
Unsere Art steht imzvveifelhaft dem ff. Baumgartenii sehr 
nahe, da aber von diesem bisher nie so vielfach und so lein 
geschlitzte Blattéi* und namentlich nie so dunkelschwarzrot, fást 
vollkommen sebwarz gefiirbte Bliiten zu beobaehten waren, so 
erachte icb, dass die Trennung unserer von dér in Rede stehen- 
den Art, genügend begründet sei. Audi geographisck scheint 
unsere Pflanze von H. Baumgartenii getrennt zu sein, da sie nur 
in Südserbien (bis Mittelserbien) und gewiss auch in dem angren- 
zenden Altserbien vorkommt, wahrend ff. Baumgartenii bisher 
nur aus Siebenbürgen und aus Ostungarn bekannt ist. 
Adatok Szolnok és vidéke flórájához. 
Beitráge zűr Flóra von Szolnok und seiner Umgebung. 
Irodalmi kritika. 
| Rapaics Raj mim d (Breslau). 
A szolnoki flórával három munka foglalkozik bővebben. Kettő- 
nek azonban ezek közül semmi értéke nincs. Bécsi János irta meg 
a magyar orvosok és természetvizsgálók 1868. nagygyűlésére 
« Heves és Külső-Szolnok egyesült vármegyék monográfiájáéban 
Szolnok természeti viszonyait, a mely fejezetben körülbelül 180 
növényről emlékezik meg. Somogyi Ignácz «A szolnoki gymnasium 
értesítője az 1887—88. évről» ez. programúiban tárgyalja ugyan- 
ezen dolgot, s valami 400 növényt sorol fel a vidékről. Mindkét 
mű csak a zöld asztal mellől került ki ; növényeket, mint a gym- 
nasium volt tanárától, Kovalik Józseftől személyesen tudom, nem 
gyűjtöttek. De hogy a szerzők nem voltak botanikusok, az kitűnik 
abból, hogy Szolnok vidékéről Pyrola unifiorát. Ledum palustret , 
Vacciniumokat stb. említenek, ami teljes lehetetlenség. 
Szolnok flórájával komolyan tudomásom szerint, eddig csak 
Kerner foglalkozott. Nagy munkájában : «Die Vegetationsver- 
háltnisse des mittleren und östlichen Ungarns», mely az Oe. 
B. Z. XVII. (1867.) — XXIX. (1879.) évfolyamaiban jelent meg, 
több mint 200 szolnoki növényt is felsorol. Mindezeket nagyobb- 
részt magam is gyűjtöttem, s alig 20 — 30 növény van Kerner 
művében, — mely mű sajnos befejezetlenül maradt, — a melyeket 
nem sikerült megtalálnom. Valószínű, hogy nem egy ezek közül 
ma már nem is nő a vidéken. 
Kisebb közleményekben elszórtan találunk jelentéktelenebb 
adatokat; így Kitaibel irataiból állította össze Kanitz a Linnaea 
1863. évfolyama számára : «Addidamenta ad flórám Hungaricam» 
ez. felsorolást, hol két-három szolnoki adat található. Borbás 
