Scrind-Retyiczel (Magy. botan. 
Lapok 11.(1903.) évf. 97. old.); 
Topánfalva (Magy. botan. Lapok 
II. (1903.) évf. 147. old.); Retyi- 
czeli vizesés (Magyar botanikai 
Lapok (1904.) évf. 123. old.); 
Hargita (Magy. botan. Lapok 
IV. (1905.) évf. 15. old.) ; Kolozs- 
vár (Magy. botan. Lapok III. 
(1904.) évf. 123. old.); Debre- 
czen (Magy. botan. Lapok V. 
)1906.) évf. 36. old.). 
Újabbi előfordulása követ- 
kező : 
a gyalui havasok «Hideg- 
Szamos völgyiében gyűjtöttem 
az Olasztelep környékén, ár- 
nyékos talajon, bikk-fa erdőben, 
1902. VI/9-én. 
A gyűjtött példák között 
több f. simplex Péterfi (in 
Magyar botan. Lapok I. (1902.) 
évf. 54. old.), van. 
p. 97) ; Topánfalva (Ung. Botan. 
Blátter II. (1903.) Jahrg. p. 
149); Retyiczeler Wasserfall 
(Ung. Botan. Blátter III. ( 1904) 
Jahrg. pp. 130—1); Hargita 
(Ung. Botan. Blátter IV. (1905.) 
Jahrg. p. 15.); Kolozsvár Ung. 
Botan. Blátter III. (1904.) Jahrg.. 
p. 130); Debreczen (Ung. Bo- 
tan. Blátter V. (1906.) Jahrg. 
p. 36). 
Ein neuerer Standort ist : 
das Tál dér «Hideg Szamosa 
in den Gyaluer Gebirge. wo ieh 
es in dér Umgebung von Olasz- 
telep, im seliattigen Buchen- 
wald, den 9/VI. 1902 gesam- 
melt liabe. 
Unter den gesammelten 
Exemplaren befinden sich meh- 
rere dér f. simplex Péterfi (in 
Ung. Botan. Blátter I. (1902.) 
Jahrg. p. 54). Győrffy. 
Neckera Besseri (Lob.) Jur. 
var. fa rotundifolia (Hartm.) Molendo. st. 
A Neckera Besseri (Lob. 1 ) 
Jim. 2 )-nek külföldön is pár hely- 
ről 3 ), hazánkból pedig eddigelé 
még nem ismeretes varietása 
a [í. rotundifolia (Hartm. 4 ) 
Molendo. 
Jellemzi síma (keresztben 
nem hullámos), végén lekerekí- 
tett levele, melynek hegyben 
végződő csúcsa nincs — mi- 
ként a vele legközelebbről ro- 
kon Neckera complanata-nál — ; 
Die auch im Auslande nai- 
von wenigen Orten 3 ) bekannte 
Varietát von Xecktra Besseri 
(Lob. 1 ) Jur. 2 ) (3. rotundifolia 
(Hartm.) 4 ) Molendo ist aus Un- 
garn bisher nicht bekannt. 
Charakteristiseh sind ihre 
glatten (nicht quergewellten), 
am Ende abgerundeten Blátter, 
welche nicht in eine' Spitze 
endigen — wie bei Neckera 
complanata — ; den grössten 
0 syn. Omalia Besseri Lobarzewski : Muscorum frondosorum species 
novas halicienses profért (V. Haidinger’s : Naturwissenschaftliche Abhandlungen. 
1. Bnd. Wien 184-7) pp. 48—51. 
2 ) Zűr Moosflora Oestorreichs. — Verhandl. dér k. k. zool. -botan. Gesellsch. 
in Wien. Jahrg. 1860. X. Bnd p. 368. 
3 ) Limpricht Laubmoose II. Bnd p. 713. 
4 ) syn. Neckera rotundifolia Hartmann, C. J. Handbok i Skandinaviens 
Flóra ote. Ed. V. 1849. p. 338. 
