A Campanula velebitica első tanulmányozása alkalmával e 
fajt Bolgárországból is felemlítettem. 
A most látott gazdagabb anyag alapján ezt a növényt kény- 
telen vagyok a C. velebitieá-UA mint alfajt megkülönböztetni ; Degen 
dr. úr gyűjteményében talált jegyzete is reámutat már az elvá- 
lasztás szükségességére, jelölöm pedig a bolgár növényt: 
C. bulgarica m. 
Rhizoma plus-minus incrassatum, multos caules eaespitosos 
emittens. Fólia basilaria crassiuscula, longissime et tenuiter petio- 
lata, cordata vei cordato-triangularia, raro reniformia, dentibus 
magnis triangularibus margine obsita, glabra. Caules tenues, stricti, 
angulati, in parte inferiore pilis retrorsis térti, rarius glabri. Fólia 
caulina omnia angusta, lineari-lanceolata vei linearia, saepe basi 
caulis conferta, nonnunquam plus minus sparsa et panlo dilatata, 
plemmque subdenticulata , nonnunquam etiam dentieulata ut fólia 
C. velebiticae. Infiorescentia pauciflora vei unifiora, pedunculi longi, 
receptaculum saepe tenuiter papillosum. Alabastra erecta, longa, 
angusta. Sepala receptaculo aequilonga, ereeta, adcorollam adpressa, 
subulata. Corolla angusta, tubuloso-infundibuliformis. Capsula 
nutans, nervatura prominente. 
A «Beitrag stb.» ez. művem 65. oldalán felsorolt bolgár 
termőhelyekről említett példákat, melyeknek egy részét most gaz- 
dagabb gyűjtésben láttam, valamennyit ezen uj alfajhoz vonom. 
Erőteljesen s szépen kifejlődött példák kevéssé hasonlítanak 
a < '. velebiticá- hoz. A leveleken, melyek rendszerint az alsóbb 
szárrészeken vannak összeterelve, nem látjuk a jellemző, hosszan 
kihegyzett csúcsot, ezek röviden lándzsásak, mindkét végük felé 
egyenletesen hegyesek; fogazatuk többnyire finomabb s csak a 
C. vÉebiticá-hoz közeledő, valamivel szélesebb alsó szárlevelekkel 
bíró alakokon látunk durvább s egyenetlen fürészeltséget. Míg 
továbbá a szár érdes szőrözete általában szembeötlő megkülön- 
böztető bélyeget nyújt, az említett közeledő alakoknál éppen ez 
hiányzik. Ez indított előbb arra, hogy ezt a növényt — bár némi 
aggodalommal — a C. velebiticá-x al egyesítsem. 
Degen dr. úr gyűjteményében van továbbá egy Sumla és 
Várná között Bulgáriában MiLOE-től gyűjtött példa, mely lehet, 
hogy a C. bulgaricü-hoz tartozik, de ezt egyetlen példa alapján, 
melyen e növény változékonysági foka fel nem ismerhető, meg 
nem állapíthatom. Mivel magam biztosan meg nem ítélhetem, külön 
névvel nem is illetem. Szára olyan, mint a C. bulgarica-é, gyenge, 
szögletes, de rövidebben szőrös ; tőlevele szív- vagy vesealakű, 
csipkésen-fogas vagy majdnem karélyos, nyele hosszú és vékony ; 
szárlevelének alakja hasonló a C. bulgariea-éhoz, de rövidebb, 
vékonyabb, nyele vékonyabb, s többnek nem rövidül meg a nyele 
a szár felső részében; virágzata sokvirágú, virágja igen apró (pártája 
alig 10 mm. hosszú), csészesallangja rövid, serteképű s kissé elálló. 
