343 
Tömött gyepeket alkot; a le- 
vél csúcsa hosszú szőrben foly 7 - 
tatódik, amely finoman fűré- 
szes, széle a levél közepén felül 
behajolt, csúcsán lapos. Leko- 
nyuló sétáján 49 ) ül a hosszúkás 50 ) 
capsula, melynek fala bosszant 
redőzött. 
Makó és Kis-Zombor terüle- 
tén kőfalakon és cseréptetőkön 
s a szegedi híd kőpillérén gyűj- 
töttem. 
( var. obtusa (Brid.) Br. eur. 
Az Újváros részen gyűjtöttem 
eme könnyen felismerhető vál- 
tozatot ; jellemzi a kurtább cap- 
sula s hogy a tok opercul urnán 
levő rostrum igen rövid. 
— var. longipila Schimp. A 
hegyes-levelek szőre sokszor 
2 — 2V a -szer oly hosszú mint 
a levéllemez. Jellemző, hogy 
igen sok egyénnél a végszőr 
teljesen sírna, fűrészességét, 
miként a typusnál van 5 G raj- 
tuk egyáltalában nem látunk, 
úgy hogy bátran megkülönböz- 
tethetjük, mint 
lusus holotricha mihi. 
Gy ú j töttem K i s - Z o mborban 
kőfalakon. 
Az anatómiai viszonyokra vo- 
natkozólag a következőket mond 
hatjuk. 
A levél közepén levő vezető- 
nyaláb fejlődési menete követ- 
kező: Az egészen fiatal levél 
k. m.-én a lamina-sejteknél kissé 
nagyobb, plasmában dús sejtet 
látunk (l.VIl —IX. tábla, 23.ábra); 
ez harántfallal oszlik két sejtre 
majd az elsődlegesen képződött 
vízszintesen álló sejtfalra merő- 
leges irányú harántfal keletke- 
Die Blatter dieses dichte 
Hasén bildenden Mooses habén 
ein langes, feingesagtes End- 
haar; ihr Rand ist in dér Miit-e 
eingebogen, an dér Spitze glatt. 
Auf dér geneigten Séta 49 ) sitzt 
die lángliche 50 ), langsgefaltete 
Kapsél. 
Ich sammelte es auf Stein- 
mauern, auf Ziegeldachern bei 
Makó und Kis-Zombor, und am 
Pfeiler dér szegediner Briicke. 
— var, obtusa (Brid.) Br. eur.- 
Diese durch ihre kiirzere Kapsel 
und den sehr kurzen Schnabel 
eharakterisierte Varietat sam- 
melte ich in dér Neustadt von 
Makó. 
— - var. longipila Schimp. Das 
Endhaar dér oberen Blatter ist 
oft 2 — 27 2 -mal so láng als die 
Blattspreite. Bei sehr vielen 
Exemplaren ist dieses Endhaar 
gar nicht gesagt wie bei dem 
Typus, sondern ganz glatt, 
veshalb wir einen 
lusus holotricha mihi 
unterscheiden können. 
Ich sammelte ihn auf Stein- 
mauern in Kis-Zombor. 
Über die anatomischen Yer- 
haltnisse möchte ich folgendes 
bemerken. Am Querschnitte 
eines ganz jungen Blattes be- 
steht das Leitbündel aus einer 
plasmareichen Zelle, welcheein 
wenig grösser ist, als die Zellen 
dér Lamina (Taf. VIII * IX. Fig. 
23); durch Teilung dieser Zelle 
entstehen 3 Zellen (Taf. VIII — 
IX, Fig. 21) eine gégén die 
Oberseite und zwei gégén die 
Unterseite, letztere teilen sich 
«) G. Roth I. Bnd Taf. XXXI. Fig. 6c. 
so ) Chalubinski Grimmieae Tatrenses. Tab. IV/'IV. 9. 
51 ) Lorentz : Grundlinien. Taf. XXIII. Fig. 39 (3) 3). 
25 ' 
