kihegy esedök s elég nagy fo- 
gakkal fűrészelt székiek. Sétája 
is kurtább. 
Termőhelyei : Szerb -Csanádi 
erdőben tölgyfák derekán, a 
Püspöki és Lándori erdőben. 
Lele felé idős nyárfák törzsén, 
Tárnokban, szilfákon ; a Lúd- 
várban s a Fehér háznál nyár- 
fák derekán, Kis-Zombor— Béba 
közt, a -(Nagy Pista halmán», 
földön. Mindenütt bőven gyü- 
mölcsözik. 
Anatómiai szerkezetét illető- 
leg csak a stomák igen érde- 
kes szerkezetéről kell megem- 
lékezni. Mindössze csak annyit 
tudunk róla, bogy «Spaltöffnun- 
gen meist verstopft». 114 ) Felületi 
képét az VIII -XI. tábla 16. ábra 
mutatja. Az ovális körvonalú 
stomák zárósejtjei centrális ha- 
sítéka nem látható, teljesen el- 
tűnt, csak az erősen kiduzzadó 
sejtfalrészlet mutatja a helyét, 
miként a Brachythecium ruta- 
bulum- nál is. 115 ) Jellemzőleg ala- 
kult stomájának k. m. a 7. ábra,. 
VI — VII. táblán. A stomák kissé 
az epidermis niveauja alá van- 
nak sülyesztve széleiken, kö- 
zépen azonban kidomborodva, 
egy vonalban állnak velük. Tel- 
jesen visszafejlődtek, a záró- 
sejtek egybenőttek egymással 
bár, mégis rögtön felismerjük 
őket. Plasmarögökben és chloro- 
plastisokban gazdag a zárósej- 
tek lumene. Az egykor kifej- 
lődött cuticularis leczek nyo- 
mait még jól láthatjuk egyik 
vagy másik zárósejten alul 
avagy felül, de különben nem 
alakultak ki szabályosan, a 2 
zugespitzt und gesiigt. Ilire 
Séta ist kürzer. Von den Spalt- 
öffnungen wissen wir nur, dass 
sie «meist verstopft» 114 ) sind. 
Von dér Oberfiáche betrachtet 
(Taf. VI- VII, Fig. 16) fehlt die 
Centralspalte dér ovalen Spalt- 
öffnungen ganz; nur ein stark 
geschwellter Zellwandteil be- 
zeichnet ihre Stelle, wie bei 
Brachythecium rutabulum . 11! >) 
lm Querschnitte gesehen, liegt 
dér Rand dér Spaltöffnungen 
unter dem Niveau dér Epider- 
mis, in dér Mitte aber erheben 
sie sich wieder. Die an Plas- 
makörnern und Chloroplasten 
reichen Schliesszellen dér voll- 
kommenzurückgebildeten Spalt- 
öffnungen sind ganz zusam- 
mengewachsen. Bei manchen 
kann mán oben oder untén nocli 
Cuticularleisten sehen. Die 
dicke Cuticula dringt an den 
Seiten zwischen die Schliess- 
zellen und benaehbarten Epi- 
dermiszellen ein wenig ein. Die 
innere Athemhöhle ist mit einer 
gelblich-braunen Masse erfüllt 
(auf dér Figur punktiertj.Dies ist 
aber kein Wachs, wie es z. B. 
bei Rhynchostegium murale 11# ) 
zu fiúdén ist, sondern die verbrei- 
terte Cuticula, welclie sich bis 
unter die Spaltöffnungen er- 
streckt, und die Schliesszellen 
zusammenhalr. 
Deshalb können wir die Spalt- 
öffnungen im Oberflachenschnitt 
so leicht erkennen. Diese die 
innere Athemhöhle ausfüllende 
dunkelbraune Masse verrat nam- 
lich ihre Stelle. Die innere 
Athemhöhle őrlőidet aber aucli 
114 ) Limpricht III. Bnd. p. 61. 
I16 ) Bünger, Beitrage ctc. Taf. Fig. 14, Iá. 
116 ) Habk.rlandt: Beitrage, Taf. XXVI, Fig. 15. 
