Megjelent e mű az ((Anna- 
les Musei Nationalis Hungarici» 
czímű folyóirat IV. kötetjének 
400— 4 Í9. lapján két táhlával 
(tab. XI et XÍI) 1906-ban, Bu- 
dapesten. 
A midőn Jávorka Sándor dr. 
fent czímzett tudós dolgozatát 
tanulmányozám, akkor hazánk 
megifjodó floristikai irodalmá- 
nak üdvös érzete rezgett át 
gondolataimon. Azért örvendtem 
meg oly nagyon, mert belát- 
tam, hogy Jávorka kemény tu- 
dós munkát végzett akkor, a 
midőn alapos bibliographiai és 
széleskörű herbáriumi tanulmá- 
nyok nyomán, modern alakban 
és növény földrajzi érzékkel , nyu- 
galmas óráiban írta meg e szép 
művét. 
Jávor ka hét Onosma - fajt és 
azok több varietását jellegzi e 
művében. Hét faja a következő : 
1. Onosma Visianii Ci.em. ; 2. 
0. arenarium W. K. ; 3. 0. 
stellulatum W. K. ; 4. 0. tauri- 
cmn Pali..; b. 0. torneme Já- 
vorka ; 6. 0. echioides L ; 7. 
O. viride (Borb.) Jávorka. 
Nem idézem az ő különböz- 
tette alfajokat és varietásokat 
itt ; minden megkülönbözteté- 
sét helyesnek találom, névadá- 
saiban pedig csak az Onosma 
echioides L.-t kifogásolom, a 
melyről néhány szót e sorok 
végén irok és a melyről ő maga 
is azt mondja, hogy későn 
kapta Kümmerle dr.-tól London- 
ból azt az értesítést, hogy 
c Onosma echioides L. herb. est 
species mixta». 
Jávorka barátommal ez ügyet, 
Erschienen in den « Annales 
Musei Nationalis Hungarici» 
IV (1906) p. 406 --449 mit zwei 
Tafeln (XI u. XII). 
Bei Durchsicht dieses wissen- 
schaftlichen Werkes Dr. A. 
Jávorka’s hat mich das freu- 
dige Gefiihl einor Aussicht auf 
Regeneration unserer floristi- 
schon Literatur tiberkommen. 
Es hat mich gefreut zu sehen, 
dass Jávorka eine schwierige 
Aufgabe mit Geschick gelöst 
hat, als er uns auf breiter lite- 
rarischer Basis und auf Grund 
fleissiger Herbar-Studien mit 
richtigem pflanzengeographi- 
schen Takt in ruhigen Arbeits- 
stunden eine moderné, schöne 
Arbeit geliefert hat. Jávorka 
schildert in seiner Arbeit sieben 
Onosma- XvXtöVL und mehrere Va- 
rietáten. Die 7 Arten sind fol- 
gende: 1. 0. Visianii Ci.em.; 
2. O. arenarium W. K. ; 3. O. 
steliutum W. K. ; 4. O. tauri- 
cum Páll.; 5. O. tornense Já- 
vorka; 6. O. echioides L. und 
7. O. viride (Borb.) Jáv. Ich 
unterlasse es, die von ilnn un- 
terschiedenen Unterarten und 
Varietaten hier anzuführen, ich 
halté allé seine Distinctionen 
für richtig; bezüglich dér von 
ihm befolgten Nomenclatur 
möchte ich nur die Anwendung 
des Namens O. echioides L. 
bemangeln, über welchen ich 
arn Schlusse dieser Zeilen noch 
etwas bemerken will ; dér Vert. 
selbst teilte mir mit, dass er 
von Dr. Kümmerle aus London 
zu spiií die Nachricht crhalten 
habé, dass das « Onosma echioi- 
des'f> im Li.NNÉ-schen Herbárium 
