391 
í-. die Temperaturverháltnisse, 
5. dér geologische Aufbau, 
6. dér Kampf uins Dasein in dér 
Pflanzenwelt und 7. dér Ein- 
fluss dér Kultur. 
\’on diesen Faktorén steht in 
erster Reihe das Lidit. Verfas- 
ser teilt die Flechten des Ge- 
bietes in zwei Gruppén, in 
licht- und schattenliebende Flech- 
ten, doeh existieren für diese 
beide Kategorien scharfe Gren- 
zen nicht. In zwei Listen wer- 
den die lichtliebenden Flechten 
einerseits und die schatten- 
liebenden andererseits namhaft 
gemacht. In dér ersten Liste, 
welche hauptsachlieh die Flech- 
ten dér Felswánde und Alpen- 
matten umfasst, finden wir 
einige Flechten, welche eher 
zu den schattenliebenden Li- 
chenen gerechnet werden soll- 
ten (z. B Peltidea aphthosa und 
Parmelia physodes als typische 
Flechten des Voralpenwaldes, 
Caloplaca cerina , welche auch 
in schattigen Buchenwaldern 
hiiuíig ist) und die wir in dér 
ersten Liste gerne vermisst 
h itten. Für die Verteilung dér 
waldbewohnenden Flechten ist 
die Lichtmenge, welche in dér 
Belaubung dér verschiedenen 
Baume durchgelassen wird, 
massgebend; d. Uebergangvom 
«Schattenbaum» zum «Licht- 
baum» (im Sinne \VARiuiNGs)lasst 
síeli durch folgende Reihenfolge 
feststellen : Fichten- und Tan- 
nenwald, Buchenwald, Eichen- 
wald. Birkenwald, Ulmen, Lili- 
den. Esehe, Rotföhren, Larche. 
Die in den Nadel- und Laub- 
wiildern des Komitates auftre- 
tenden Flechten werden auch 
in zwei Listen aufgezahlt. 
viszonyai, 6. a növényeknek a 
létért való küzdelme, végül pe- 
dig 7. a kultúrának befolyása. 
Ezen tényezők között első 
helyen áll a fény befolyása. 
Szerző az átkutatott vidéknek 
zuzmóit két csoportra és pedig 
a fényt kedvelő s az árnyékot 
kedvelő zuzmókra osztja, de 
ezen két csoport között éles 
határ nem vonható. Két jegy- 
zékben sorolja fel egyrészt a 
fényt kedvelő zuzmókat, más- 
részt pedig az árnyékot ked- 
velőket. Az első jegyzékben, 
melyben főképen a sziklafalak 
s havasi gyepszőnyegek zuz- 
móit találjuk, felsorol néhány 
olyant, a mely inkább az ár- 
nyékot kedvelők között találta 
volna meg a helyét (pl. Peltidea 
aphthosa és Parmelia physodes , 
melyek az alhavasi erdők jel- 
lemző zuzmói s a Caloplaca 
cerina , mely árnyékos blikk- 
erdőkben is gyakori) s a me- 
lyet az első sorozatban szí- 
vesen töröltünk volna. Az er- 
dőkben lakó zuzmók eloszlását 
első sorban az a fénymennyi- 
ség befolyásolja, melyet a kü- 
lönböző fák lombozata átbocsát, 
az árnyékot vető («Schatten- 
baum») és fényt átbocsátó 
(«Lickíbaum») (Warming értel- 
mében) fák között levő átme- 
neteket a következő sorrend 
tünteti fel: Lucz- és jegenye- 
fenyő - erdő, bükkerdő, tölgy- 
erdő, nyirerdő, szilerdő, hársfa, 
kőrisfa, erdei fenyő, vörös fenyő. 
A megyében a tűlevelű s lom- 
bos-erdőkben megfigyelt zuz- 
mókat szintén két jegyzékben 
sorolja fel. 
2S* 
