140 
Gnciphalium luteo-album, Plantago lanceolata , Erigeron canadensis, 
Crejns setosa, Achillea collina , Brunella vulgáris , Melilotus officináiig. 
Megjegyzem, hogy a szigetek 
nagyobb része évenkint hosz- 
szabb vagy rövideb ' ideig víz 
alatt áll s ezért mívelésre nem 
alkalmas: kivételt képez e te- 
kintetben a Hadisziget, ahol 
kukoriczásokat is találunk. 
Az erdők növényzete. 
Kerner a «Pflanzenleben dér 
Donaulánder» 29 — 35. lapján 
azt állítja, hogy a magyar Al- 
földön erdőgyilkos kiima ural- 
kodik, hogy az Alföld főjellem- 
vonása az erdötlenség, mert itt 
a vegetáczió idejét a kései 
fagy és a nyár bősége rövid 
három hónapra szorítja, ennyi 
idő alatt pedig a fák egyévi 
életperiodusukat be nem fejez- 
hetik. A Bácskát Kerxer ezen 
állítása alól ki kell vonnunk 
azért, mert elszórva a megye 
belsejében, de különösen a 
Duna mentén terjedelmes erdői 
vannak és ez erdőknek jel- 
lemző fái nemcsak terméseket 
hoznak, hanem a mocsártölgy 
felföldi rokonainál nagyobbakat 
is érlel, amint ezt Borbás is 
megemlíti. Ha ezekhez hozzá- 
vesszük, hogy a Bácskában 
egyes példák an, avagy pedig 
csoportban az elterjedtebb kö- 
zépeurópai lombos fák és bokrok 
mind feltalálhatók, ha továbbá 
számbavesszük a Bácska gyü- 
mölcsöseit, virágzó szőlőit, 
akáczerdőkkel befásított ho- 
mokjait, fekete fenyőültetéssel 
részben bevált kísérleteit, úgy 
határozottan állíthatjuk, hogy 
Ieh bemerke, dass dér grössere 
Teil dér Inseln eine langere 
oder kiirzere Zeit des Jahres 
hindurch unter Wasser stelit, 
daher zu einer kulturellen Be- 
arbeitung nicht geeignet ist; 
eine Ausnahme bildet in die- 
ser Beziehung die Hadi-Insel, 
wo auch Mais gebaut wird. 
Die Vegetation dér Wálder. 
Anton v. Kerner behauptete 
auf Seite 29 35 seines Buches : 
«Das Pflanzenleben dér Donau- 
lander», dass im ungarischen 
Tieflande ein waldtötendes 
Kiima herrsche. dass ein Haupt- 
charakterzug des Alföld die 
Waldlosigkeit sei, weil hier 
dér spate Frost und die Hitze 
des Sommers die Zeit dér Ye- 
stetation auf kurze drei Monate 
beschrankt ; wahrend dieser 
Zeit köunen aber die Baume 
ihre einjahrige Lebensperiode 
nicht beenden. Von dieser Be- 
hauptuna: Kerner’s muss die 
Bácska ausgenommen werden, 
weil sicli hier zerstreut im 
Inneni des Komitates, insbe- 
sondere langs dér Donau aus- 
gedehnte Wálder finden; die 
charakteristischeiiBiiume dieser 
Wálder zeitigen nicht nur 
Früchte, die Stieleiche trágt 
sogar grössere, als ihre Ver- 
wandten im Hochlande, wie 
dies auch schon Borbás er- 
wáhnt hat. Wenn wir nocli 
hinzusetzen, dass sámmtliche, 
in Mitteleuropa verbreiteteren 
Laubbaume und Stráucher in 
dér Bácska entweder in ein- 
zelnen Exemplaren oder in 
