bán. Itt csak annyit jegyzek 
meg, hogy ezeknek az erdők- 
nek külső határa nem válik el 
élesen a lapályi ármentes er- 
dőktől, hanem sok helyen át- 
megy egyik a másikába. 
b) Az ártérén kívüli, mely la- 
pály i száraz erdők. 
Ide tartoznak nagyjában a 
megye terjedelmes dunamel- 
léki erdői, amelyek a követ- 
kező helységek határaiban ta- 
lálhatók : Alsókabol, Futak, 
Cséb, Dunabökény, Bács, Der- 
nye, Vajszka, Doroszló és 
Apatin. Kisebbek a szondi és 
a Zombor melletti Sikara; ide 
sorolhatjuk részben az inkább 
ti zamelléki temerini erdőt is. 
Ezek a terjedelmes erdők a 
Duna mellékén való fönmara- 
dásukat és boldogulásukat — 
többek között — annak is kö- 
szönhetik, hogy itt találják meg 
legjobban a megélhetésükhöz 
szükséges nedvességet. A Duna 
árterei, melyek nem messze 
fekszenek tőlük, továbbá az 
erdők között és ezek legelőin 
található erek elegendő ned- 
vességet juttatnak a légkörnek, 
ami a bő harmatképzödést is 
elősegíti. 
Ezeknek az erdőknek állomá- 
nyát két fa alkotja, a mocsár- 
tölgy (Quercus pedunculata) és 
a gyertyánfa (Carpinus Betu- 
lus). A legtöbb dunamelléln 
und dér Inseln bereits be- 
schrieben. Hier will ich nur 
noch bemerken. dass die aus- 
sere Grenze zwischen diesen 
und den auf fiachem Terrain 
im Inundationsgebiete stehen- 
den Wáldern nicht scharf ge- 
zogen ist; an vielen Stellen 
geíien sie vielmehr ineinander 
über. 
b) Ausserhalb des Inundations- 
gebieies auf tiefliegenden Fla- 
clien stehende troekene Walder. 
Hierher gehören im Grossen 
und Ganzén die ausgebreiteten 
Walder an dér Donau, die im 
Hotter dér folgenden Gemein- 
den zu finden sind: Alsókabol. 
Futak, Cséb, Dunabökény, Bács, 
Dernye, Yajszka, Doroszló und 
Apatin. Kleinere Walder sind 
dér Szonder und bei Zombor 
dér Sikara-Wald ; hierher kaim 
auch dér rnehr an dér Theiss 
gelegene Temeriner Wald ge- 
záhlt werden. Diese ausgedehn- 
ten Walder können ihren Be- 
stand und ihr Gedeihen unter 
anderem auch dem Umstande 
verdanken, dass sie hier die 
zu ihrem Fortkommen nötige 
Feuchtigkeit am ehesten fin- 
den. Das Inundationsgebiet dér 
Donau, das nicht weit entfernt 
ist, ferner die Wasserláufe, 
welclie die Walder selbst und 
die in ihnen vorkommenden 
Weideplatze durchziehen, lie- 
fern dér Atmosphare genligende 
Feuchtigkeit, was auch die 
reiche Taubildung fördert. 
Zwei Baume, die Stieleiche 
(Quercus pedunculata) und die 
Hainbuche (Carpinus Betűi us) 
bilden den Bestand dieser Wal- 
der. In den meisten Waldern 
