169 
Mielőtt áttérnék a kötött ho- 
mok növényeire, egy félig kö- 
tött magas homokbuczka nö- 
vényeit fogom bemutatni ; ezek 
a következők (Vármegyehatár, 
jún. 15.-én): 
Bevor ich nun zűr Flóra des 
gebundenen Sandes übergehe, 
will ich nocli die Pflanzenwelt 
eines halbgebundenen Sand- 
hügels schildern ; bier wachsen 
(Vármeg}^ebatár, 15. Juni): 
Stipa pennata ssp. Joannis, Secale süvestre , Festuca vaginata 
Bromus tectorum, Br. squarrosus , Iris arenaria, Jurinea móllis, 
Orobanche lutea, Dianthus serotinus , Sedum acre, Alyssum arena- 
rium, A. tortuosum, Artemisia campestris , Stachys recta, Euphorbia 
Gerardiana, Tragopogon fioccosus, Astragalus virgatus , Tribulus 
orientcdis, Gypsophila paniculata, Onobrychis sutivá , Linum gla- 
brescens, Galiuni verum, Eryngium campestre , Centaurea Tciuscheri , 
Teucrium Chamaedrys , ChondriUa juncea, Onosma arenaria, Cratae- 
gus , Populus álba , Anemone nigricans. 
A kötött homok növényei 
ugyanazok, mint a tárgyalt 
száraz homoki legelőké és ka- 
szálóké (Lásd : homokkaszálók 
és legelők), épen ezért újból 
való fölsorolásuk fölösleges. 
Több figyelmet érdemelnek a 
homokbuczkák közt található 
tölcsérszerű mélyedések, me- 
lyeknek legjellemzőbb növénye 
a Salix rosmarini fólia ; itt te- 
lepszenek meg nagyobb szám- 
mal a mohok és a zuzmók, itt 
vernek gyökeret a kényesebb 
egyéves növények, itt húzód- 
nak meg a szél bántó ereje 
elől a Hieracium Bauhini és 
mások. A félcserjék közül itt 
tartózkodik a Cytisus ratisbo- 
nensis, C. austriacus v. arena- 
rius, Polygala comosa , Thesium 
linophyllon és az Inula salicina 
v. denticulata; néha a boróka 
(Juniperus communis) sem veti 
meg ezeket a védett helyeket 
és végre itt találja meg a 
szükséges nedvességet a Ho- 
loschoenus vulgáris is. Itt jobban 
szaporodik a Dianthus diuti- 
nus is. 
Die Pflanzen des gebundenen 
Sandes sind dieselben, vvie die 
dér sandigen Weiden und Mali- 
dér; eine nochmalige Auf- 
zahlung derselben erseheint 
dalier iiberflüssig. Mehr Auf- 
merksamkeit beanspruchen die 
zwischen den Sandhügeln vor- 
kommenden beckenförmigen 
Vertiefungen, dérén charak- 
teristische Pflanze Salix ros- 
marinifolia ist. Hier siedeln 
sich in grösserer Zalil Moose 
und Flechten an, hier scblagen 
die zarteren einjáhrigen Pflan- 
zen Wurzel, hierher ziehen sich 
vor den Stürmen Hieracium 
Bauhini und andere zurück. 
Hier gedeihen dieHalbstraucher 
Cytisus ratisbonensis, C. austria- 
cus v. arenarius , Polygala co- 
mosa , Thesium linophyllon und 
Inula salicina v. denticulata; 
oft verachtet aucli Juniperus 
communis diese geschiitzteren 
Stellen nicht und schliesslich 
findet hier auch Holoschoenus 
vulgáris die nötige Feuchtig- 
keit. Hier vermehrt sich gün- 
stig auch Dianthus diutinus. 
