170 
A telecskai és a titeli fensík 
növényzete. 
Mindkettő a vármegye ki- 
magasló részeihez tartozik és 
függélyes csövekkel átszőtt 
löszképződmény alkotja. Ezek 
a fensíkjellegű alakulatok va- 
lamikor összefüggésben állot- 
tak s csak későbben szakadtak 
el egymástól a folyóvíz mun- 
kája következtében. 
A két fensík közül több 
figyelmet érdemel a titeli fen- 
sík. mely a Fruska - Gora 
hegység kiugró nyúlványának 
egyik elvágott része, mely Bács- 
megye DK.-i csücskében te- 
rül el ellipsis- alakban. A kör- 
nyezetből hirtelen emelkedik 
ki; 15 km. hosszú és 6 km. 
széles. Felszíne hepehupás, hul- 
lámos ; legnagyobb magassága 
129 m. Tetejét mívelik, ennek 
folytán növényei nagyrészt 
nem eredetiek, hanem a kul- 
túra gyomjaival kevertek. A 
mii}' keveredettek a felszínen 
a növények, oly eredetiek a 
szakadékokban a meredek 
párkányokon találhatók. Külö- 
nösen áll ez a fensík azon ré- 
szére, amely a Tisza mellett 
fekszik nem messze Titeltől, 
valamint azon részére is, mely 
valamivel távolabb esik és 
amelyet Nagysulyká-nak hív- 
nak. Tavaszi növényeik az 
Ályssum íinifolium, Gagea pu- 
siüa,Muscari racemosum, Draba 
verna és az Androscice maxima ; 
később a Stipa cap illata , Astra- 
galus austriacus lép fel. Nyár 
közepén és végén a löszt ked- 
velő Agropyron cristatum , majd 
a löszt s a homokot egyaránt 
kedvelő Tragus racemosus , 
Die Vegetation dér Telecskaer und 
Titeler Hochebene. 
Beide gehören zu den höhereii 
Partién des Komitates, beide 
sind Lössbildungen, die von 
vertikalen Röhren durchzogen 
werden. Diese hochplateau- 
artigen Gelande sind einst mit 
einander in Verbindung ge- 
standen, erst spáter wurden 
sie durch die Tátigkeit des 
fliessenden Wassers getrennt. 
Von beiden verdient die 
Titeler Hochebene mehr Be- 
achtung; sie istein abgesclmit- 
tener Teil des hervorspringen- 
den Riickens des Fruska-Gora- 
Gebirges und breitet sich in 
elliptischer Form im südöst- 
licheu Winkel des Bácser Ko- 
mitates aus. Sie erhebt sich 
plötzlich aus ihrer Umgebung, 
ist 15 km. láng und 6 km. 
breit; ihre Oberíiáche ist cou- 
piert, wellig; ihre Maximal- 
höhe betrágt 129 m. Dér obere 
Teil wird bebaut, seine Vege- 
tation ist dalier keine ursprüng- 
liche, sondern stark mit Kul- 
tur-Unkráutern durchsetzt. Ur- 
sprünglich ist aber die Flóra 
in den Einschnitten und auf 
den steilen Randern; dies gilt 
insbesondere von jenem Teile, 
dér in dér Náhe von Titel an 
dér Theiss liegt, wie auch von 
jenem Abschnitte, dér etwas 
entfernter liegt und «Nagy- 
sulyka» genannt wird. lm 
Frühjahre wachsen hier Alys- 
sum íinifolium, Gagea pusilla , 
í Muscari racemosum , Draba 
verna und Androsace maxima : 
spáter Stipa capillata, Astra- 
galus austriacus. lm Hoch- 
sommer und zu Ende des 
Sommers sind vorherrsehend 
