179 
Trifolium fragiferum , Plantago lanceolata , Rapistrum perenne , 
Geránium pusillum, Lepidium ruderale , Draba vemet , Matricaria 
inodora , 1/T. Chamomilla (szikes földön — auf salzigem Bódén), 
Malva negleeta , Bromus arvensis, Br. sterilig , 2?r. tectorum , Z>Y. 
hordeaceús, Polygonum aviculare, Centaurea solslitialis (a Bácska 
keleti felében — im dér östlichen Hálfte dér Bácska). 
Mezei utak mentén Eragro- 
stis minor és Polygonum avicu- 
lare , jó fekete földben pedig a 
Coronopus dúlymus nő. Sánczai- 
nak (árkainak) szegélyét az 
Achillea collina , Cicliorium In- 
tybus , Xanthium strumarium 
és Sambucus Ebidus lepi el; 
itt akadunk rá az Alföld igen 
gyakori cserjéjére, az Ulmus 
glabrá-ra, melyhez — ha az 
út sáneza dombos — Rhamnus 
cathartica-, Prunus spinosa-, 
Cornus sanguinea- és bálvány- 
fa-bokrok is csatlakoznak. Ma- 
gában a sánezban a szom- 
széd szántóföldekről ideszakadt 
Echinochloa crus galli és Seta- 
ria glauca található. A sánezok 
kiszélesedésével jár a Menthá - k 
megjelenése ; közölök uralkodó 
szerepet játszik a Mentha longi- 
folia számtalan varietásaival, 
amelyek közül különös figyel- 
met a var. Hollósyana (Bohb.) 
Top. érdemel. 
A vasúti töltések növényei 
aszerint, hogy homokos, szi- 
kes, agyagos, nedves avagy 
száraz talajon vonulnak át, 
változók. 
A talajban nem válogatósak 
és egyúttal a töltések leggya- 
koribb lakói a Sanguisorba 
muricata , S. minor, Onobry- 
chis sativa és az Arrhenathe- 
rum elatius (ezeket vetik) ; 
Langs dér Feldwege wachst 
Eragrostis minor und Polygo- 
num aviculare , auf guter 
schwarzer Erde auch Corono- 
pus didymus ; die Ránder dér 
Damme (u. Graben) bedeckt 
Achillea collina , Cichorium In- 
tybus, Xanthium strumarium 
u. Sambucus Ebidus ; hier tref- 
fen wir zumeist auch auf Ul- 
mus glabra , ein in strauchiger 
Form im ungarischen Tieflande 
weit verbreitetes Holzgewacbs, 
welchem sich auf hügeligem 
Gelande noch Rhamnus cathar- 
tica, Prunus spinosa, Cornus 
sanguinea und Ailanthus- 
Biische beigesellen. In den 
Graben selbst finden síeli die 
von den benachbarten Áckern 
herüber gewanderten Echi- 
nochloa crus galli und Setaria 
glauca ; werden sie verbreitert. 
so treten Minzen auf, beson- 
ders Mentha longi fólia mit 
ihren zahlreichen Varietiiten, 
unter welehen die var. Holló- 
syana (Borb.) Top. besondere 
Beachtung verdient. 
Die Flóra dér Eisenbabn- 
dámme ándert sich, je nach- 
dem diese durch sandiges, sal- 
ziges, toniges, feuchtes oder 
trockenes Gebiet fiihren. 
Nicht wahlerisch hinsichtlich 
des Bodens, daher die háu- 
figsten Bewohner dér Eisen- 
bahndámme sind Sanguisorba 
muricata. S. minor, Onobrychis 
sativa und Arrhenatherum ela- 
13 
