11 
A I). petraeus \V. et K.-nak 1 ) Simonkai nyomán a ScHUR-féle 
névvel való felesleges és amint láttuk, hibás, de még ma is diva- 
tozó jelölése annál is inkább indokolatlan, mivel valódi D. petraeus 
Erdélyben egészen bizonyosan nem nő. Említik ugyan e fajt 
Erdélyből már a régibb szerzők is : Simonkai is több termőhelyét 
sorolja fel. sőt a tordai Hegyhasadékban és Toroczkó heg vein 
még szegfüveink kitűnő ismerője, Borbás szerint is biztosan 'elő- 
fordulna. 2 ) Magam az ismeretes erdélyi termőhelyeken vagy jártam, 
vagy ahol magam nem fordultam meg, onnan herbariumi anyagot 
vizsgáltam. Eredményül azonban csak azt állapíthattam meg, hogy 
Erdély területén a Bánságban honos kopasz szirmú, tehát valódi 
T). petraeus nem nő. mert az irodalomban említett összes erdélyi 
termőhelyek szegfüveinek mindnek kisebb-nagyobb mértékben 
szőrös ;; szirma. Bőséges és élő anyagon is végzett vizsgálat 
győzött meg erről s teljesen helyesnek kell tartanom Dr. Deukn 
Ari’Ád professor úr véleményét 3 ), hogy a Balkán -félszigeten honos 
D. petraeus elterjedésének északi határa hazánk területén a Bán- 
ságban van s e faj onnan északabbra nem terjed, 4 ) Erdélyben 
tehát már nem fordul elő. Talán felesleges külön is kiemelnem, 
hogy I). petraeus Aucr. Trans. nem más, mint a D. spiculifoluis f. 
petraeiformis, minek igazolása az is, hogy a I). spieulifolius f. 
petraeiformis meg a D. petraeus Auct. TRANs.-nak termőhelvei 
teljesen egybeesnek. 
Miként Simonkai, úgy Williams is helytelenül értelmezte a 
D. integripetalus ScHUR-t. A magyarországi fajokat illetőleg sok- 
szor téves utakon járó monographiájában a Somn-féle faj, mint 
a D. strictus Sibth. et Sm. varietása szerepel (Monogr. gén. Dianth. 
1893 : 454-), bizonyára azon az alapon, mert leírása után Schuk a 
Z>. integer \ is.-t is idézi. A VisiAM-féle fajhoz a 1). integripe- 
talus valóban nagyon hasonló s ha a hasonlóságból szorosabb 
rokonságra talán nem is szabad következtetni, mindenesetre érdekes 
bizonyítéka annak a feltűnő parallelismusnak, mely a J>. spicidi- 
folius és D. strictus formáinak kialakulásában kétségtelenül meg- 
állapítható és amely a szegfüveknek a szirmok szélei alapján való 
osztályozását talán nem a legtermészetesebbnek tünteti fel. A két 
•) E faj nevűnek elsőségét illetőleg y. ö. Borbás in Természet. -tud. Közi. 
IV. Pótf. 1888: 188- 189 : Természetrajzi Füzetek, XII. 1889:222—223. 
') Természetrajzi Füzetek, XIÍ. 1889 : 42. 
») In litt. (19 1 1 . VIII. 4.) 
4 ) «'Galic». és «Bucov.» előfordulásai (Richter-Güree : Pl. Eur. II. 
1903:363.) önként értetődöleg szintén törlendők, mint nyilvánvalólag összeese- 
rélésen alapulók. Ugyancsak törlendő a «Croat.» előfordulás is. Hibás továbbá 
a Williams (Monogr. gén. Dianth. 1893 : 401.) nyomán idevout «hohemicus 
Mayfrx is, mivel Tausch (Flóra, XIII. 1S30 : 246.) sz< rint a D. bohemicns Mayf.r 
a «D. saxatilis PERS.»-hoz tartozik. Törlendő végül a Williams (1. c) áltál ide 
vett Rí pr. -fele két varietás is, melyek fa Mem. de l'Acad. Imp. d. se. de St. 
Petersb. VIII. Ser. XV. 1869:170. szerint) a I). petraeus MB. = D. Liboschitzianus 
Ser. változatai. 
