20 
abrupte mucronato-aristatae ; petalorum lamina sublaciniata. Forma 
ÍJ. spiculifolio propior in fauce Hegyhasadék prope Tordam 
crescens. 
Habitat in Transsilvaniae comit, Torda- Aranyos, in subalpinis 
montis Scárisoara ad pagum Felső-Podsága (Jul. Wolff 1886. in 
Hb. Mus. nat. Trans. ; in Hb. Wolff et in Hb. Degen) et in cal- 
careis Heg\ hasadét prope opp. Torda (Péterfi, 1912. in Hb. Mus. 
nat. Trans.). 
D. Julii- Wolff ii. difiért a I). spiculifolio habitu alto ramoso, 
foliis longioribus, vagina latitudine foliorum 2— 3-plo longiore, 
floribus minoribus fasciculatis saepe subaggregatis, squamis firmio- 
ribus, subscariosis, stramineis vei fuscis, abruptim et + longius, 
more D. saxigeni aristatis, calyce breviore, petalis minoribus pai- 
1 ide roseis solum dentatis vei sublaciniatis ; a I). saxigeno praeter 
alias notas inflorescentiae indole recedit. 
III. Dianthus Burciae 1 ) Pét. et Gürtl. 
(I). calliconus Schott et Kotschy X ÍJ- spiculifolius Schur.) 
Laxe caespitosus, viridis. Caules pauci, erecti vei subaseen- 
dentes, foliorum paribus 3 — 5 instructi, uni-vel raro bitiori, te ré- 
tes, eireumcirca sparse, ad nodos densius tuberculis parvis aspe- 
rulo-puberuli. Fólia lineari-lanceolata acuta vei cuspidata, 3 — 5 
nervia, nervis lateralibus subobsoletis vix conspieuis, margine a 
basi usque ad apicem denticulis minutis rectis asperulo-scabra, 
supra glabra, subtus ad nervum médium tuberculis asperula; 
basalia patentia, caulina erecto-patentia, infima internodiis lon- 
giora, inferiora internodiis subaequilonga, superiora internodiis 
elongatis múlta breviora. Vaginae latitudinem foliorum subae- 
quantes. Flores speciosi. Squamae 4, rarius 2, dimidium calycis 
aequantes vei superantes, paulum patentes, saepe purpureo-suffusae, 
obsolete multinerviae, basim versus membranaceo-marginatae. 
ciliolatae in cuspidem lierbaceam vei scariosam margine + den- 
ticulato-scabridulam attenuatae; externae subherbaceae, ovato- 
lanceolatae, longe cuspidatae, internae magis scariosae, obovato- 
0 Dr. Márki Sándor egyet, professor árúak Dr. Győrffy István egyet, 
tanárhoz intézett (1915. XI. 28.) levelében adott felvilágosítása alapján — 
amiért e helyen is őszinte köszönetét mondok — a Barcaság nevét a közép- 
korban tizenegyfóleképpen írták: 1211. Terra Borza ; 1216. terra quae Borza 
nuncupatur ; 1218. terra de Burza ; 1222. Bursa ; 1222. Terra Burza (abban 
az oklevélben, amelyben II. Endre a Bárcaságot újból a német lovagrendnek 
adja); 1223. Terra, quae dicitur Boza ; 1223. Terra Boze. (1224. is, a pápánál, 
így 1225., 1226. is): 1231. Terra Börze (pápai oklevélben); 1232. Terra Burze 
(pápai oklovélben); 1234. Torra Burze (pápai oklevélben); 1240. Burcia (IV. 
Béla király oki.); 1373. Borza; 1385. Burcya; 1349. Terra Barza ; 1484. 
Terra et distrietus Barcza. — 1240—1385 közt latinosán Burcia-nak nevezik a 
királyok. — A használatban elterjedt «Alpes Bareenses» helyett tehát jobb az 
«Alpes Burcenses». 
