21 
(lila taté, abruptim mueronatae. Calyx cylindricus, a pice subatte : 
nuatus, viridis vei violaceo-coioratus, 39 — 38-striatus, rigidus ; 
dentes erecti 1 / i — 1 / 3 tubum aequantes, inaequilongi, ovato-lanceo- 
lati. cuspidati vei acuminati, membranaceo-marginati, margine 
ciliolati. Petalorum lamina calycis longitudinem subaequans vei 
dimidium tubi superans. pallide rosea, in unguem exsertum suö- 
sensim contracta, antice inaequaliter et breviter ad 1 4 — 1 / 3 areae 
intermediae inciso-laciniata, basi pilis purpureis barbulata, in 
parte superiore glabra. Fuiix raaculis lineisque purpureis annuluni 
inperfectum formantibus ornata. Habitus magis D. callizoni. 
Dimensiones : caules 15 — 22 cm. alti; fólia caulina inferiora 
20 — 30 mm. longa, 2—3 mm. lata ; superiora 15 — 20 mm. longa, 
1’8 — 2 4 mm. lata; squamae exteriores 13 — 15 mm. longae, 
2 5 — 4 mm. latae ; interiores 10—15 mm. longae, 5 — 7 mm. 
latae; calyx 16 — 20 mm. longus, 4—5 mm. latus; dentes caly- 
cini 6 — 7 mm. longi; petalorum lamina 12 — 15 mm. longa, 10 — 14 
mm. lata; petalorum unguis 18—22 mm. longus; antherae 2 — 2'6 
mm. longae. 
Habitat in graminosis calcareis montis « Kis Király kön supra 
fissuram « Krepatura-szaJcadé/cn inter parentes, ubi detexit m. Julio 
a. 1908 Cornelius Gürtler, hortulamis Ivolozsváriensis. 
Planta nostra difiért a L>. callizono habitu altiore, foliis 
angustioribus acutioribus rigidioribusque, calyce longiore, paulum 
attenuato, calycis dentibus erectis, squamis dimidium calycis 
subaequantibus vei superantibus, unguibus exsertis, petalcrum 
lamina inciso-laciniata, annulo imperfecto solum ornata. 
A D. spiculifolio foliis latioribus, squamis + distincte cilio- 
latis ad summum longioribus atque calyce subduplo brevioribus, 
calyce ampliore brevioreque, petalis brevius fimbriatis indoleque 
faucis optime diversus. 
A D. microchélio 1 ) caulibus minute asperulo-scabris, squamis 
haud glabris, petalis subfimbriatis etc. iám primo aspectu optime 
distinguitur. 
A Királykő-havas endemicus szegfüvének, a D. callizonus- 
nak ez ideig csupán egyetlen vadon keletkezett bastardusa volt 
ismeretes t. i. a D, mierochelm Williams [D. eallizonus X tenui- 
folius). 
Gürtler Kornél, a kolozsvári tud. -egyetemi botanikus kert 
főkertésze az 1908. év júliusában a Kis-Királyköről, a Krepatura- 
szakadék feletti lejtőkről a kert részére D. callizonus - -t gyíijtvén, 
ennek töveivel hozta volt le a D. Burciae-t , melyet eleitől fogva 
bastardusnak tartott s D. carpaticus Borb. néven ápolt a kertben. 
■) Williams, The Pinks of Centr.-Eur. 1891 : 37 ; Monogr. gén. Diantli. 
1893:115. Syn. ]). brachyanthus Schur Enum. pl. Transs. 1866:98. — non 
Boiss. Voy. hőtan. 1889 — 45; 85. ; D. carpaticus (D. calli.zonus'X.tenuifolim) 
Borr. Természetrajzi Füzetek XII. 1889:44. non Woloszcz. Sprawozd. Kom. fiz. 
XXII. 1888:214, qui ad formás D. Chartusianorim pertinet. 
