Nehány érdekes hybrid Budapest flórájában. 
Einige interessante Hybriden in dér Flóra von Budapest. 
| Zsák Zoltán (Budapest). 
Juncus Roeperi A. u. G. (J. fuscoater Schreb. X lampocar- 
pus Ehrh.). Hazánk területéről a szabolcsmegvei Bátorliget ned- 
ves, mocsaras rétjeiről van ismertetve, ahol ugyanis Du. Degen 
Árpád és Dr. Lengyel Géza gyűjtötték 1911 nyarán. Magam egy 
évvel előbb akadtam rá Budapest környékén, a Rákosnak «Nádastó» 
nevű területén ; meglehetős bőven található itt a jelzett telivér- 
fajok között. Miként a Mecklenburgból származó példányoknak, 
úgy az ittenieknek is jól kifejlett magvaik vannak. Buchenau 
éppen a jól kifejlett magvakra való tekintettel némileg kétséges- 
nek tartja a J. Roeperi félvér természetét. Azonban, ha össze- 
hasonlító vizsgálatnak vetjük alá a három Juncus valóban jól 
kifejlett magvait, úgy azt látjuk, hogy a félvér magvai alakjukat 
illetőleg a két tófaj magvai között — de a •/. lampocaipus-hoz 
közelebb eső megnyilvánulásban — foglalnak helyet. Míg ugyanis 
a magvak szélességének a függelék nélkül vett hosszúsághoz való 
viszonya átlagban véve a J. fuscoater-re nézve 92‘5 : 250, a 
J. Janipocarjnis-Ysi vonatkozólag pedig 1 1 2 5 : 2 15, addig a J. Roe- 
peri ugyanilyen értelmű arányszáma 105:225, vagyis, míg a 
J. fuscoater magja több mint 2 1 / 3 -szer olyan bosszú mint széles, 
addig a T. lampoearpus-é csupán l 9 l0 -szer. tehát még csak nem 
is kétszer olyan hosszú, mint széles ; ezzel szemben a •/. Roeperi 
magja több. mint kétszer (2 1 l0 ) olyan hosszú, mint széles. Ez a 
megfigyelés tökéletesen megfelel az eredeti leírás szellemének : 
«Bau dér Bliithe den J. lampocarpus gleichend». 
Euphorbia angustifrons Borb. [E. pannonica Hőst. (E. </la- 
reosa M. B.) X E. Gerardiana Jacq.]. «Ily combinatiot már Kerner 
is jelölt az Oesterr. Botan. Zeitschr. 1876. évf. 27. lapján, de 
határozott véleményt róla nem nyilatkoztatott)) — írja Borbás 
«A magyar homokpuszták növényvilága . . .» ez. 1886-ban meg- 
jelent munkájában. Mindjárt hozzátehetjük, hogy Kerner az ő 
növényét közelebbi megjelölés nélkül Buda környékén («im Gebiete 
bei Ofen») gyűjtötte, Bordás pedig Temesmegyében Grebenácz 
körül a homok szélén. A félvér későbbi kutatója és ismertetője 
Bf.rnátsk'í [Növényt. Közi. VII. (19081:116 — 121] a locus classi- 
cus-on kívül meggy üjtötte a Balaton partjain is, majd a budai 
hegyvidék területén a Budakalásziéi nyugatra eső Nagy-Kevélyen 
