Mi a Cirsium Rákosdense Simk. ? — Was ist Cirsium 
Rákosdense Simk. ? 
A Magy. Bot. Lap. III. (1904.) 
évf. 246 —48. oldalain Cirsium 
Rákosdense néven egy — a C. 
palustre (L.) és a C. horridum 
(Wimm.-Grab.) kereszteződésé- 
ből származónak tartott Cir- 
smm-félvér ismertetése és latin 
diagnózisa jelent meg Simonkai 
tollából. Cn-.smm-tanulmányaim 
kapcsán foglalkoznom kellett 
a C. Rákosdense SiMK.-val is 
s e czélból megvizsgáltam a 
Magyar Nemz. Múz. növény- 
tani osztályának tulajdonában 
levő Si.MONKAi-féle eredeti pél- 
dákat, valamint a locus clas- 
sicuson ugyancsak általa gyűj- 
tött, telivér fajokat. Vizsgála- 
taim eredményeképpen — addig 
is, míg lapunk egyik későbbi 
számában részletesen kifejt- 
hetem meggyőződésemet — kö- 
zölhetem, hogy Simonkai nagy 
tévedésben volt a C. Rákos- 
densé-t illetőleg s ezt főként 
annak tulajdonítom, hogy nem 
volt tekintettel a sziilőfajoknak 
tartott két Cirsium s u b d i o i- 
cus természetére. Csak így 
lehetséges, hogy a C. arvense 
(L.) Scoe. f. horridum Wimm.- 
Grab. ú. n. hím-egyedeit — 
amely hím-egyedek fészkei már 
JüRATZKÁ-nak idevonatkozó be- 
ható vizsgálatai szerint 1 ) az 
ú. n. női-egyedek (13 -22 mm. 
h.) fészkeivel szemben jelen- 
tékenyen kisebbek (11 — 1 5 - 4 
mm. h.), ellenben a C. palustre 
hím-egyedeinek (11 — lö-ő mm. 
h.) fészkeivel közel egyforma 
hosszúságúak, a női-egyedek 
(9-9—13 mm. Ii.) fészkeihez j 
Auf Seite 246- 48 des III. 
Jahrg. (1904) dér Ung-. Bot. Bl. 
erschien die Besehreibung und 
latéin. Diagnose eines vermeint- 
lichen Bastardes zwischen C ir- 
sium palustre und C. horridum 
aus dér Feder Simonkai’s, dér 
ihn mit dera Namen C. Rákos- 
dense belegte. Gelegentlick 
meiner C/men-Studien musste 
ich mich auch mitdíeser Bflanze 
beschiiftigen und die Original- 
exemplare seines eigenen Her- 
bars, das sich nunmehr im 
Besitze des ung. Xat.-Museums 
befindet, sowie die auf dem 
klassischen Standorte ebenfalls 
von Simk. gesammelten Stamm- 
arten untersuchen. Als Ergebnis 
meiner Untersuehung teile ich 
liier vorlaufig mit (die Beweise 
meiner Überzeugung hoffe ich 
in einer spaterenNummer diesel* 
Zeitschrift liefern zu können). 
dass sich Simonkai bezüglich 
seines C. Rákosdense in einetn 
gewaltigen Irrtume befand. Ich 
sehreibe dies hauptsáchlieh dem 
Umstande zu, dass er die su b- 
dioice Natúr dér zwei ver- 
meintlichen Stammarte 1 ) ausser 
Aclit liess. Nur so ist es mög- 
licli, dass er mannliche Exem- 
plare von C. arvense f. hor- 
ridum W.-Gr., dérén Köpfchen 
— wie dies schon Juratzka 1 ) 
dargelegt hat — um ein Be- 
deutendes kleiner (11 — 154 
mm. láng) sind als die dér 
weiblichen Exemplare (13 — 22 
mm. 1.), als Bastarde dér zwei 
genannten Arten aussprechen 
konnte. Solclie mannliche Köpf- 
>) Üstén-. Bot. Wocheublatt VII. (1857 ), p. 110 — 112. 
