viszonyítva pedig szembetűnően 
hosszabbak — hogy tehát ezeket 
a kisfészkű liím-egyedeket az 
említett két telivérfaj kereszte- 
ződéséből származó félvér gya- 
nánt értelmezte. Megerősíti ezt 
a beállítást már maga az a 
tény is. hogy Simonkai, a her- 
báriumában levő példák tanú- 
sága szerint, a félvérnek tar- 
tott Cirsium termőhelyén teli- 
vérfaj ok gyanánt mind a két 
Cirsium- nak ú. n. női, vagyis 
a C. horridum nagy (13 — 22 
mm. li.) s a C. palustre kis- 
fészkű (9 9 — 13) egyedeit gyűj- 
tötte meg. 
A ( 'irsium Kákosdense Simií. 
meggyőződésem szerint semmi 
más, mint a C. arvense (L.) 
Scop. f. horr.dum (Wimm.-Grab.) 
Beck ú n. h í m - e g y e d e. 
Egyelőre ennyit. 
Budapest, 1916. III. 16. 
chen kommen an Lángé den 
mánnlichen Köpfchen des C. 
palustre (11 — 1 5‘ö mm.) nahe : 
die weiblichen Köpfchen dér 
letztgenannten Art sind be- 
deutend kürzer (9 9 — 13 mm.. 
Einen Bevveis fűr die Richtig- 
keit meiner Deutung lieferten 
mir sclion die im Herb. Simk. 
vorfindlichen Exemplare dér 
Stammarten, die er am Stand- 
orte des vermeintlichen Ba- 
stardes gesammelt hat. Er hat 
dórt von beiden sog. weibliche. 
d. i. von C. horridum gross- 
köptige (13 — 22 mm.) und von 
C. palustre kiéin köpfige (9 9 — 
13 mm.) Exemplare gesammelt. 
C. Rákosdense Si.uk. stel lt mei- 
ner Überzeugung nach nichts 
anderes vor, als mánnliche 
Exemplare von C. arvense 
f. horridum (Wimm -Gr.) Beck. 
Vorláufig soviel. 
Zsák. 
A Spergula pentán dr a L. hazánkban (in Ungarn). 
Ezt a növényt hazánkban az újabb időkben senki sem látta, 
minélfogva a régebbi adatokat már Xejlreich Aut'z. (1866) p. 276, 
kétségbe vonta: « Allé diese Angaben kommen mir verdáchtig 
vor.» Azóta sem említi egyetlen enumeratiós dolgozat sem. úgy. 
hogy Si.uqxkai Érd. fi. (1886) p. 144, az összes régebbi erdélyi 
adatokat a S. arvensis L.-liez vonja, Wagner János pedig nem 
említi Magyarország gyomnövényeiről szóló művében. 
Minthogy — úgy látszik — nagyobb herbáriumainkban sincsen 
nyoma a S. pentandrá- nak, hazánkra nézve mostanáig tényleg 
kétesnek tarthattuk a régebbi irodalmi adatokat. Ám én itt a 
debreczeni homokterületen (a Toczótól keletre) a folyó évben igen 
nagy mennyiségben láttam ezt a növényt, sőt a Flóra Hungarica 
exsiccata számára is meggyűjtöttem s így a régebbi adatok tör- 
ténelmi igazsága, ha nem is bizonyossággá, de legalább is valo- 
szinűséggé válik. 
A 8. pentandra először Pallagon a Gazdasági Akadémia 
környékén útmellcken akadt elém, később pedig kiderült, hogy 
az egész debreczeni homokterületen (sőt talán a Nyírségen is) 
gyakori és elterjedt ugargyom. Nagycserén, és Halápon is 
lépten-nyomon rábukkantam a zöld ugar gyomjai között. Ellenben 
