13b 
viridia, dense pilosa, subtus incano-viridia, summa reticulato- 
tomentosa, 20 — 30 — 40X7 — 9(10) — 11 mm dim. ; seri’, dentes 
lmmiliimi sat rariora extus concaviusculi usque ad 0-7 mm 
alti et 3 — 5 mm inter se distantes. Spicastra elongata, 
androdvnamica Yerticillastris plurimis separatis, gynodynamica 
soluta. Caulis mediocris, perramosus dense pilosus. — Cora. 
Kis-Küküllő : in agris ad Hosszúaszó (1894. 1896, 18y0, 
Barth det. Borbás). Com. Szabolcs : in pratis ad Pazonv 
(Zsák); Com. Hunyad : in hűm. ad Déva (Simkovics); Com. 
Zóh'om: in régióné fagorum supra Breznobánya (1897, Bor- 
bás); Com. Bihar: ad Iráz (1887, idem). 
Haec varietas non est aeqnalis M. longifoliae Hds. var. Bartkii Bq. 
Fragm. IV. p. 773. Hieher sind zu reihen Subformen dér f. stenantha (Borb.) 
Top. mit sehr verlángerten bis 1 dm lángén lockoren Scheinahren, dérén nnterste 
Scheinwirtel ansehnlich getrennt sind. 
var. balsamiflora (H. Braun ap. Formánek. Máhr. Menthen, 1888, 
p. 3. pro var. M. silvestris L.) m. — Fólia mediocria, oblongo- 
elliptica (sec. specimina originalia) vei brevi-elliptica-lanceo- 
lata, plus-minus acuminata, marginibus convexioribus, basi 
rotundata vei subcordata, supra plus-minus dense pilosa, 
atro viridia, subtus viridi-incana, pilosa vei tomentosa, sub 
petiolata, 30—40 — 50X14 — 18(20) — 20(24) mm dim.; serr. 
dentes parvi culminibus parvis acuminatis patentibus extus 
undulatis vei concaviusculis 0’3 — 0 7, (l’5)Xő — 7 mm dim.: 
spicastra gynodynamica, angusta solutaque hirta: caulis ad 
8 dm altescens mediocris, plus-minus dense pilosus. — Com. 
Kis-Küküllő: in collibus ad Hosszúaszó (1901, Barth); Sla- 
vonia, Sirmia: ad Strazilovo (1913, Kúposok jun.). 
var. subviridis (Borb. ap. Braun : Ueber ein. Art. p. 388 pro var. 
M. mollissimae Borkh.) Top. Diagn. p. 33. — Com. Békés: 
ad Vésztő (Borbás). 
var. Wierzbickiana (Op. ap. Dés. Menth. Opiz. 1882. p. 106) Bq. 
Fragm. IV. p. 186. — Com. Bihar: in pasc. ad Chrysium 
velocem pr. Iráz (Borbás in FI. exs. austro-hung. n. 1749); 
Com. Bács-Bodrog: ad Zombor (1907, Prodán): Com. Nagy- 
Küküllő: in silvis ad Csicsó-Holdvilág (Abtsdorf) (1902, 
Barth nőm. «M. leioneurae Borb.»): Com. Kis-Kükíillő: 
Hosszúaszó (1891, Barth «M. subsessilis Borb.» det. Borb.); 
Com. Hunyad: Váralja in valle Hátszegensi (1884, Simkovics); 
Com. TordaAranyos : Marosludas (1907, Nyárády); Com. 
Krassó-Szörény : pr. Plavisevicza (1910. Jávorka), Orsova- 
Kazán (1886, Richter); Com. Bács-Bodrog: Bács, Ófutak 
(1913, Prodán); Iíiszács, Futak (1909, Kúposok). 
M. Wierzbickiana Or. ist eine (auch von Wierzbicki) viel verkannte 
Varíetat. Am sichersten dürfte — da Opiz keine Beschreibung derselben her- 
ausgab — die Beschreibung Déséglise’s in seiner Schrift «Menthae Opizianaew 
sein, die auch mit dér Briquet’s ziemlich übereinstimmt : «Feuilles petites ova- 
les aigues horizontales ou un peu arquées . . . dents aigués courtes . . . épi com- 
paot gréle ...» 
