170 
Pedig ahhoz, hogy valaki ekkor a botanika magyarországi 
történetének nívóját kellő magasságban tudja tartani, még a tett- 
erő sem lett volna önmagában elég, nagyfokú zsenialitás is kellett 
volna ehhez. Éppen ezekben az években ugyanis nagy változások 
és megrázkódtatások érik az összes biológiai tudományokat s ezek 
között a botanikát is, amelyek végül is a linnéánus botanika 
teljes megújhodását eredményezték. A magyarországi szük- 
ségleteknek megfelelőleg beolvasztani ezeket 
az újításokat a múlt folytatásába, olyan nagy fel- 
adat, amelyre az előbb nevezettek egyike sem volt elég erős. 
Ha pusztán csak a külsőségeket tekintjük, nem vigasztalóbb 
az a kép sem, amelyet a magyarországi botanika a hatvanas 
években nyújt. Jelentékenyebb botanikai munka nálunk ezekben 
az években sem , lát napvilágot, a magyar flóra teljesen idegen 
kezekben van. Ám ez a kor igazán csak a külsőségeknél mé- 
lyebbre nem hatoló szem számára látszik üresnek, mert ha mé- 
lyebbre tekintünk, meg kell látnunk, hogy az üres külső serény 
előkészületeket takar. 
Éppen úgy, mint ahogyan szépirodalmunk terén is a messze 
múltba szállt vissza tárgyért a képzelet, Kánitz Ágost is a múltba 
pillant vissza s bemutatva «Versuch emer Geschichte dér unga- 
rischen Botanik» című 1865-ben megjelent összefoglalásában a 
botanika magyarországi történetének kezdeteit, reményt önt azok 
szívébe, akik ekkorában éppen javában készülnek arra, hogy nem- 
sokára újra lendületet kaphasson a botanika hazánkban is. 
Amint ugyanis a kiegj'ezéssel megnyíltak a magyar kultur- 
törekvések zsilipjei s a majdnem két évtizeden át visszatartott 
folyam egyszerre hatalmas erővel tört magának utat, a botanika 
terén is élénk tevékenység fejlődik ki hazánkban. Mintha varázs- 
ütésre jelennének meg, sorra tűnnek fel Hazslinszky Frigyes, 
Janka Viktor, Jurányi Lajos, Lojka Hugó, Borbás Vince, Simonkai 
Lajos, Kalchbrenner Károly, Menyhárth László, Porcius Flórián, 
Csató János, Feichtinger Sándor és társaik, és velük olyan bota- 
nikai munkálkodás indul meg, amelyet méreteiben és jelentőségé- 
ben méltán lehet a kitaibelianus korszak nagyszerű kezdeteivel 
összehasonlítani. 
A felsorolt neveknek majdnem mindenike egy-egy speciális 
és jelentéken 3 r törekvést jelent ma már a botanika magyarországi 
történetében, amelyek sok tekintetben eltérnek ugyan egymástól 
is meg a múlttól is, de együttvéve a honi botanika komoly és 
nagymértékű gazdagodását jelentik s végső eredményükben eg\ r 
botanikai magyar iskola kiválására vezethetnek. 
A tudományok magyarországi köreiben csak kevés hasonló 
mozgalmasságra akadunk, mint a 70-es évek botanikusai körében. 
Úgy az anyaggyűjtés, mint újabb európai elméleti irányok meg- 
honosítása szempontjából a legnagyobb figyelmet érdemli a 70-es 
évek botanikus köre. Ez a kör volt a tápláló talaja azoknak az 
