186 
Ez a remekmű, amint említettem, a maga nemében párat- 
lanul áll a magyarországi botanikai irodalomban, amivel azonban 
nem akarom egyszersmind azt is állítani, hogy tisztán csak tudo- 
mányos jelentőség szempontjából magának BoRBÁs-nak is nem 
lenne még más hasonló készségről tanúskodó müve. Ilyen ugyanis 
az 1890-ben megjelent oKözépeurópa, különösen Magyarország 
kakukfüveinek ismertetése)), és szintén ilyen jelentőségű még az 
a munkássága is, amelyet a hazai tölgy és mentaalakok felderí- 
tésében kifejtett. 
Általában elmondhatjuk, hogy éppen a legkritikusabb, a leg- 
nehezebb nemzetségek vonzották a legjobban s mindig éppen leg- 
nehezebb vonatkozásaikban. IU r en tárgyú és ilyen jól megértett 
és megalapozott munkásságának köszönhette, hogy korában a 
honi j Rosa, Rubus , Epilobium , Hieracium, Mentha, Viola , Roripa , 
Dianthus , Potentilla és Galium nemzetségek legkiválóbb ismerő- 
jének tartották s véleményét mindig nagyrabecsülték még azok 
is, akik esetleg másképen igyekeztek hasonló problémákat meg- 
oldani. Kiváló műveinek megjelenése után ezen a téren európai 
hírnevű kapacitás lett, akit szívesen láttak munkatársul a legelső- 
rendű külfödi vállalatok is. 
Sajnos hazánkban ebben a tekintetben sem foglalta el még 
napjainkban sem azt a polcot, amely őt ilyen páratlanul álló 
munkálkodás után jogosan megilletné. Mint életében, most is 
állandóan a megnemértés és a méltánytalanságból eredő jogtalan 
kritika számtalanszor részesíti éppen eme kiváló munkásságáért 
támadásokban. A «Borbás-féle faj » ma is hallható gúnynév, 
amely csodálatos módon éppen legmagasabbrendű képességei 
egyikének akar megbélyegzése lenni. 
Ezért is, de ettől eltekintve is fölöttébb érdemes a Borbás- 
féle fajokkal, illetve azok jellemével és jelentőségével tisztába 
jönnünk, vagyis megvizsgálni azt, hogy milyen helyet foglalnak 
el Borbás említett munkái a honi s általában a botanikai iroda- 
lomban, mert hiszen a BoRBÁs-féle fajok, ha gúnyból is kapták 
szerzőjük nevét jelzőnek, ez végeredményben mégis csak annak 
a jele, hogy ezeknek a fajoknak a jellemében van valami spe- 
ciális vonás, amely szerzőjük egyéniségének teremtő erejéből 
ragadt reájuk. 
Valóban Borbás, mint nővén vismerő a maga korában nálunk 
egészen, de sok tekintetben a külföldön is teljesen különálló hely- 
zetet foglal el, úgy hogy méltó, ha a LiNNÉ-féle, KERNER-féle stb. 
fajok, helyesebben fajfelfogás és technika mellett BoRRÁs-féle 
fajokról is. illetve fajfelfogásról és technikáról is beszélünk 
s ezzel a gúnynevet a méltatlankodóktól jogtalanul rátapasztott 
salaktól végleg megtisztítjuk. 
Föntebb már említettem, hogy Kerner működése milyen 
evolúciót jelentett a Üorisztikában és speciálisan a fajfelfogás 
terén. Első feladatunk már most megvizsgálni, mityen viszonyban 
