tói, az az egész környezetükből kirívó mivoltuk szemlélteti leg- 
jobban, amire több legújabb megyeflóra-monográfiánkban rábuk- 
kanunk, ha a nagelianus H ieracium-í ajokat bennük egyéb fajok- 
kal vetjük egybe, vagy ha például Gugler Centaurea- monográ- 
fiáját Wagner hasontárgyú művével hasonlítjuk össze. Ugyanakkor 
összehasonlítva Wagner Geufaiími-dolgozatát HAYEK-ével, elénk 
tárul az a különbség is, ami a borbásiánus és a kernerista-fajok 
között van. 
A BoRBÁs-fele fajok speciálisan a magyar flóra problémáját 
szemmel tartó nagy, különböztető készségű és szubjektív erejű 
florista és florisztika eredményei, amelyeknek jellemük és jelen- 
tőségük éppen abban van, hogy ezek a magyar flóra 
problémáját rejtő zárnak egyedül megfelelő 
kulcsai. 
4. Megyeflóramonográfiák. 
Szükségesnek tartom felvetni azt a kérdést, hogy vájjon 
tényleg olyan nehéz probléma-e a magyarországi flóra problémája, 
mint amilyennek legkiválóbb botanikusaink tartották és ma is 
tartják s ha ez tényleg így van, vájjon nem-e pusztán csak a 
hazai botanikai kutatások tökéletlenségén, illetve elmaradottságán 
múlik, hogy ez a probléma ma sem tekinthető megoldottnak. 
Azt hiszem, hogy eme kérdések eldöntésére teljesen ele- 
gendő, ha rámutatok arra, hogy ezideig minden olyan összefog- 
lalás vagy a magyar flóra problémájának megközelítése, amely 
nem valamely egészen kis részlet földerítésére irányult, egészben 
vagy részben kudarcot vallottnak tekinthető s éppen úgy csak a 
legkiválóbb botanikusaink törekvéseinek és munkálkodásának iga- 
zolására szolgál, mint minden egyéb honi botanikai törekvés. 
Vegyük például Neilreich Aufzáhlungját, tekintsük Baum- 
garten erdélyi flóraművét, vagy akár Schlosser és Vukotinovic 
horvátországi Syllabusát és Flóráját, nyilvánvaló dolog, hogy 
mindezek egyáltalában nem tekinthetők a magyarországi flóra, 
illetve célzott részletei megfelelő tükrének, hanem csak kísérlet- 
nek, amelynek éppen a negatív jelentősége fontos, nevezetesen 
az, hogy az ő szempontjaik nem elegendők a magyarországi flóra 
jellemének föltüntetésére. Ugyanezt tanuljuk meg egy olyan újabb- 
kori s idevaló kutatások eredményeit is sok tekintetben felhasz- 
náló műből is, mint Pax kárpáti flóramüve, amely a német biro- 
dalmi E.MGLER-iskola tanainak szépen sikerült alkalmazása, de 
legkevésbé sem a Kárpátok, mint Magyarország egy részlete, 
flórája problémájának megoldása. 
Az egyetlen, aki az anteborbásianus botanikusok közül meg- 
felelő és megértő törekvéssel próbálkozott meg hazánk flórájának 
problémájához közeledni, Kerner volt. Az ő valóban korszakos 
működésének köszönhetjük, hogy legalább annyi tisztázódott, 
