19 í 
évek értendők) a balatoni hínár ellen a hírlapokban a vészharang 
megkondult. mind a vidék népét, mind a tudományos férfiút 
aggodalom vagy kételkedés töltötte el. vájjon a kedvelt Balaton 
vizét csakugyan fen 3 ’egeti-e komolyabb veszedelem». 
A Magyar Földrajzi Társaság, nagy szervezőképességii 
tudósunk, Lóczy Lajos intenciói szerint 1891-ben a Balaton-tó 
és vidékének tudományos kutatását véve célba, többek között 
BoRBÁs-t is bevonta a kutatók sorába, egyedül csak a hínárkér- 
dés tüzetes tanulmányozásával bízván meg öt, később pedig ki- 
terjesztve ezt a megbízatását a Balaton melléke teljes florisztikai 
tanulmányozásává. 
A hínárkérdés tanulmán 3 r ozásának eredmén 3 T ei hamarosan, 
már 1891 végén meg is jelentek s ismét szaporították eggyei 
Borbás biológiai müveinek számát, a Balaton mellékének florisz- 
tikai kikutatása azonban 10 évig foglalkoztatta őt s csak 
1900-ban láthatott napvilágot «A Balaton tavának és partmellé- 
kének növényföldrajza és edén 3 'es növényzete» című nag 3 r szerű 
s mindeddig azóta is utói nem ért flóramüve, amely hivatva van 
a honi botanikában egy nagyobbszabású növényföldrajzi tevékeny- 
ség legfontosabb kiinduló pontjául szolgálni. 
Ez a mű nagy mértékben eltér Borbás eddigi megyeflóra- 
monográfiáitól. Mint láttuk, egy biológiai részletkérdésből indult 
ki s úgy a kutatás, mint maga e mű is föképen biológiai színe- 
zetű: az enumeráció csak alig egyharmadát teszi, a többi az 
enumeráció megszólaltatása, sőt ennél is több, a magyar flóra 
sok biológiai problémájának növémföldrajzi szempontból való fej- 
tegetése. 
Hogy miért fektette Borbás ezekre a fősúlyt, annak ő azt 
a magyarázatát adja, hogy a Balaton és melléke flórájának viszony- 
lagos szegénysége és egyszerűsége legkevésbbé sem volt alkalmas 
arra, hogy a kutatót nagyobb mértékben florisztikai irányban 
kösse le s ez időt engedett egyéb, nevezetesen növén 3 T geográfiai 
vizsgálódásokhoz. Teljesség kedvéért azonban hozzá kell még ehhez 
tennünk, hogy ez utóbbi irányú vizsgálódások eredményességét 
pedig azoknak az ismereteknek gazdagsága tette lehetővé, ame- 
lyekkel ekkorára Borbás el volt látva, mondhatni az egész ország 
flórájának sok tekintetben ma is egyedül álló alapos ismerete. 
A balatoni flóramonográfia kiválóságainak eredetét Borbás- 
ban kell keresnünk, abban, hogy pákájának ezen a magaslatán 
még egy ih*en viszon 3 T lag szegényes flóra is milyen mélyreható 
gondolatokra tudta gerjeszteni. Nagyszerű és gazdag tapasztalaté 
előkészületei mellett különben még arra is gondoljunk, hogy kor- 
ban is elérkezett oda, hog 3 r vetései után most már végre arat- 
hasson is, még pedig igazán arany kalászokat. 
Mert a balatoni flóramű nemcsak mint botanikai munka, 
hanem mint irodalmi alkotás is, gyönyörűséges remekmű, amely 
bizonyára még nagyon sokáig páratlanul fog maradni s minden- 
