205 
vésődtek bele gondolkozásába s hamarosan újabb meglátások és 
megérzések kiinduló pontjává lettek, melyek Borbás természet- 
szemléletében épen olyan fontos szerepet játszanak, mint a már 
említett részletek. A szerbtövisről írott monográfiájában határo- 
zottan kifejezést is ad új törekvéseinek. 
«A növények vándorlásával foglalkozni, különösen pedig 
kutatni, hogy mely növények szakadtak el még a történelem előtt 
vagy a történet régibb ideiben ősi fészköktől s hogy keletkezett 
valamely vidéknek tarka-barka vegetációja, rendkívül érdekes 
és tanulságos. Kiválóan szükséges ez a tanulmány, ez a vissza- 
tekintés a múltra, hazánk flórájának alapos megismerése céljá- 
ból, mert Magyarország a történelemnek legrégibb idejétől fogva 
népvándorlások és áramlatok átvonuló helye, valamint számos 
heves és véres ütközet vívótere volt. Hazánknak a népvándorlá- 
sok előtt olyan változatos, olyan tarka vegetációja, mint ma, 
kétségtelenül nem volt. Részint a növények földrajzi elterjedését 
előmozdító fizikai hatások folytán, részint pedig kelettel és déllel 
való folytonos érintkezésünk, a sok átvonulás, járás-kelés alkal- 
mával, a gyakori hadi felszerelésekkel stb. hazánk flórájába a 
múlt század közepe és vége előtt sokkal több növény beköltözött, 
mint amennyit gondolnánk, vagy a mennyiről tudomásunk van. 
«Ha a növényeknek a történelem előtt végzett ős vándorlásá- 
ról magunknak több biztos támogató pontot gyűjthetünk össze: 
akkor ezek élő tanúi és művelődéstörténeti emlékei lesznek az 
ősember bolyongásának és terjedésének s ily pontok vizsgálatá- 
ból összefűzhetjük az őskultúra terjedésének szálait is.» 
Hasonló gondolatokkal találkozunk «Európának idegen növé- 
nyekkel való beruházkodása» *) című fejtegetéseiben, valamint 
később és egyebütt is, így a következő sorokban: «Minő puszta, 
füvetlen vagy kevésfüvű lehetett Őseurópának közép és északi 
tája. midőn még a délibb vidékről az ember csak mint nyári 
vándor vetődött ide, vagy a midőn még őshalászat és vadászat 
tanyája volt.» * 2 ) A nagyváradi tündérrózsáról írott soraiban, melye- 
ket már idéztem, ugyanennek a természetszemléletnek találjuk vi- 
lágos megnyilatkozását. 3 ) 
Hogy mindezek fontosságát és jelentőségét megérthessük, 
vissza kell magunkat gondolni abba a korba, mely a XIX. szá- 
zad természetszemléletét meghatározta. Ez a Rousseau-íőI eredő 
természetszemlélet ugyanis egyenesen szembeállítja a természetet 
és a kultúrát, az embert pedig kultúrájával együtt egyenesen ki- 
zárja az egyedül jó és boldogító természetből. 4 ) 
') Természettud. Közlöny, 1894, 449—460. old. 
! ) Természettud. Közlöny, 1898, 445. old. 
3 ) Külföldi és igen nagykörű kérdéseknél is fölveti a történelmi szem" 
pont jogosságát, igy a Lemuria-elmélet bírálatánál. Természettud. Közlöny, 1896’ 
452 — 453. old. 
■*) Paguet : A XV11I. század, 1898. (magyar fordítás). 
