210 
gyomorbaja, majd légcsőbántalma mellett életét a legszigorúbb, 
mérleggel ellenőrzött diáta betartásával hosszabbította meg úgy- 
szólván az emberi kor legvégső határáig, e mellett megtartva 
szellemének teljes frissességét. Két esztendővel ezelőtt ünnepelte 
nejével, Szovják Emiliá-vbI gyermekeinek s unokáinak szép csa- 
ládi körében aranylakodalmát. Neje azóta elhalt s ezt a csapást 
nem soká élte túl. 
Botanikai tevékenysége majdnem kizárólag Kőszeg vidékére 
s általában a vasmegyei hegyvidékre szorítkozik. Lakóhelyéről 
ritkán távozott s ekkor is leginkább gyógyulást keresve. így 
botanizált Tátrafíireden. Gleichenbergen s ezenkívül tudomásunk 
szerint egyszer a Raxalpen s a Sághhegven. Eleinte elfoglaltsága, 
később betegsége gátolta abban, hogy más vidékeket is felkeres- 
sen. Nagyobb utakat jóformán 55 éves korától kezdve nem tehe- 
tett s így korlátozódott működése szülőföldje flórájára, melyet 
egyre gyengülő testtel, de mindig egyforma buzgósággal kutatott 
addig, amíg a szemén képződött s testi gyengesége miatt már 
nem operálható hályog miatt le nem kellett mondania legked- 
vesebb foglalkozásáról. 
Résztvett Kerner fl. exsicc. austrohung., Kneucker Carices 
exs., Dörfler herb. norm., Baenitz herb. eur., Degen Cyperaceae, 
Juncaceae. Tvphaceae et Sparganiaceae hung. exs., Degen Gra- 
mina Hung. gyűjtésében s a kőszegi flóra érdekes tagjai ily mó- 
don messze földön váltak ismertekké. Körülbelül 2500 lapra ter- 
jedő értékes gyűjteményt ajándékozott 1908-ban a Vasvármegyei 
Kultur-Egyesület szombathelyi múzeumának. Herbáriumát örökö- 
sei a Nemzeti Múzeumnak ajándékozták. 
Az ő nevét viseli a Carex caespitosa L. var. IVaisbeckeri 
Kükenthal, Cirsium Waisbeckeri Simk., Mentha Waisbeckeri Borb., 
Potentilla Waisbeckeri Siegfr., Rosa Waisbeckeri Borb., Rubus 
Waisbeckeri Borb., R. Waisbeckeri Sudre (= R. serpmtini Sabr.), 
R. Antonii Borb. és Viola Riviniana Reichb. f. Waisbeckeri Gáyer. 
Kümmerle J. Béla dr. úr volt szíves Waisbecker munkáinak 
jegyzéket összeállítani s azt e megemlékezés kapcsán leendő 
publikálásra átengedni. 
* * 
* 
Wo die östlichen Ausláufer dér Alpen mit dér Berggruppe 
des «Gesehriebenen Stein»-es (Irottkőj ein plötzliches Ende neh- 
men, liegt in anmutiger Umgebung das westungarische Stádtchen 
Güns (Kőszeg). Die letzten Emissáre dér Alpenflora, wie Trollius, 
Rosa pendulina, Valenana tripteris , Cirsium Erisithales. Alnus 
viridis u. a. treffen sich in dieser Gegend inmitten einer mittel- 
europáischen Vegetation mit den vorgeschobenen Elementen dér 
pontisehen Flóra, z. B . Helleborus dumetorum, Cirsium pannonicum,' 
wáhrend Castanea . Lonicera Caprifolium, Aira capillaris u. a. 
südliche Elemente jene Wegweiser sind, welche auf die einstige 
