keskenyedők, vagy széles lánd- 
zsásak, ép-, vagy fogasszélüek : 
a felsőbbek széles alapból 
hosszan kihegyezettek vagy 
lándzsaalakúak és a tő felé hir- 
telen befűzöttek, szárölelők. 
Levelei zöldek, apró sértőktől 
érdesek ; fiatal hajtásai és a 
fészkek alja többedre pókháló- 
sán molyhos. Fészke 15 mm. 
hosszú és átlag 12 mm. vastag. 
Pikkelyei zöldek, vagy lilás- 
füstösek, a pikkelyfüggelékek- 
től csaknem, vagy teljesen fe- 
dettek : a külsők függeléke 
hosszú, + ívben visszagörbülő, 
a középsőké kihegyezett há- 
romszögű, a legbelsőké kár- 
tyás. Valamennyi függelék sza- 
bályosan rojtozott, a pillák 
hossza 2 — 3 mm., számuk át- 
lag 14. 
A függelékek színe sötét- 
barna. Virágai biborszínüek, a 
szélsők sugárzók. Kaszatja 
3 — 35 mm. hosszú, bóbitája 
nincs. 
Sajólászlófalva és Sajólád 
környékén (Borsodmegyében) 
gyűjtötte 1915. szeptember ha- 
vában Budai József miskolczi 
középiskolai tanár. 
A látott példányok két cso- 
portba oszthatók. Az első cso- 
port példányai + tarka fész- 
kűek, vagyis a pikkelyfügge- 
lékek kisebbszerűek, a miért 
magát a pikkelyt egészen be 
nem takarhatják, ezek a C. oxy- 
lepis vegyülékei a C. carniolica 
típusával ; a másik csoportba 
oszthatók azok, a melyek pik- 
kelyfüggeléke jóval nagyobb, 
a pikkeh't minden esetben tel- 
jesen befedik, a fészek egészben 
+ sötétbarnaszínü. Ezek a C. 
gustatis vei laté lanceolatis, 
margine integris vei dentatis, 
superioribus e basi lata longe 
acuminatis vei lanceolatis, 
versus basin abruptim angu- 
statis, amplexicaulibus. Fólia 
viridia, setulis minutis exaspe- 
rata, germina et basis capitu- 
lorum plerumque arachnoideo- 
lanuginosa. 
Capitula 15 mm longa, c. 
12 mm diám. ; squamae virides 
vei lilacino-fuseae,appendicibus 
fere omnino tectae; appendi- 
ces squamarum exteriorum 
longae, plus-minus arcuatim 
reflexae mediarum acuminato- 
triangulares, intimarum mem- 
branaceae. Appendices omnes 
intense brunneae, regulariter ci- 
liatae, ciliis 2 — 3 mm longis 
sub 14-nis. 
Flosculi purpuréi, exteriores 
radiantes. Achaenia 3—3.5 mm 
longa, epapposa. 
Prope Sajólászlófalva et Sa- 
jólád Comitatus Borsod Hun- 
gáriáé médiáé detexit mense 
Sept. 1915. Josephus Budai, 
gymnasii miskolcziensis pro- 
fessor. 
Die von mir gesehenen 
Exemplare sind unter sich et- 
was verschieden. Diejenigen, 
welche aus dér Mischung dér 
typischen Stammarten entstan- 
den sind, habén kleinere Hüll- 
schuppenanhangsel ; ihre Blü- 
tenköpfe sind infolgedessen 
+ grün und braun gescheckt; 
dann gibt es Exemplare mit 
bedeutend grösseren Schuppen- 
anhángseln, welche die Schup- 
pen selbst vollstandig be- 
decken : die Blütenköpfe sind 
