265 
ez a cserje csupán elvadulva fordul elő budai termőhelyén. 
Borbás, Budapest flórájának kritikai megírója, az irodalom alap- 
ján szintén felsorolja a Jasminum - ot «a budai szőlők közt elva- 
dulva)), 1 de csak csillag alatt és apró betűkkel szedve, annak 
jeleül, hogy ő a növényt nem látta az ismertetett flóraterületen 
® kétségesnek is tartja annak létezését. Majd 1 2 évvel 
későbben. 1891-ben: A növények vándorlása s Budapest flórájá- 
nak vendégei ez. tanulmányában 2 újból megemlékezik a Jasmi- 
num-TÓl (pag. 7.): «Lehet, hogy a KRiszTUs-koszorú (Páliurus 
australis) is a török uralom alatt került Buda-Eörs szoléi közé, 
a Jasminum fruticans L. ellenben a budai szőlők gvepüiben 
(Gönczy, Pestmegye és tájéka viránya, 134. 1.) előttem" bizony- 
talan, de azt hiszem, mind a két cserje eltűnt már Budapest 
florajabol.» 
Ennyiről tájékoztat az irodalom. De miként az irodalmi 
adatok végeredményben kivétel nélkül a Gerenday gyűjtésére 
vonatkoznak, úgy a herbáriumok is (Magyar Nemzeti Múzeum: 
herb. generale, herb. Haynaldianum, herb. hungaricum) csupán 
Gerenday által gyűjtött példányokat őriznek Budáról. Hogy tehát 
1891-ig GERENDAY-n kívül más tényleg nem gyűjtötte a Jasminum- ot 
Budán, nyilvánvalóan kitűnik ebből a kis összefoglalásból s így 
Borbás, Budapest flórájának legkiválóbb ismerője joggal írhatta 
a saját tapasztalatai alapján is, hogy ez a cserje hihetőleg eltűnt 
mai Budapest flórájából. 1891 óta pedig semmiféle, sem irodalmi, 
sem herbariumi adatunk nincs a Jasminum fruticans budai elő- 
fordulására vonatkozóan. 
Könnyen érthetővé válik ilyenformán nem csekély meg- 
lepetésein, amikor 1916. évi márczius hó 22.-én, egy séta alkalmával 
rátaláltam erre a cserjére virágzásának teljes pompájában, de 
olyan előfordulási viszonyok között, amelyek kétségtelenül szem- 
léltetik növényünk elvadult állapotát. 
Az Orbán hegy nyugati lejtőiről egy kezdetben délkeletnek, 
majd delkelet-keletnek tartó, 6—8 m. mélységű, mindkét oldalán 
es pártján is cserjékkel, bokrokkal s fákkal sűrűn benőtt árok 
húzódik egeszen a Németvölgyi-útig. Ennek az ároknak legalsó 
részé mentén gyűjtöttem meg évekkel ezelőtt a Rubia tinctorum - ot 
(most is díszük), ameh'et Neilreich 3 ) hazánkat illetőleg u»van- 
csak elvadult növénynek tart, Borbás pedig ezenkívül kifejezetten 
a török világból származó növény-emlékeink közé sorozza 
A Jasminum fruticans is ennek az ároknak a mentén díszük 
még ezidőszerint, a Rubiá - tói alig pár száz lépésnvire. 
Az ároknak északi partja egy helyen megszakad kb. 3 m. 
melysegnyire s mint egy meredek harmadkori agyagtömb tárul 
1 Borbás, Budapestnek és környékének növényzete 1879. pag. 102. 
3 Pótfüzetek a Természettud. Közl.-höz 1891. pag. 1 — 18 
3 Neilreich, Aufzahlnng dér in Ungarn etc. 
18 
