270 
A Woodsia glabella R. Br. felfedezése Erdélyben. — 
Über die Entdeckung der Woodsia glabella R. Br. in Siebenbiirgen. 
Sündermann F. (Lindau) az 
Allgemeine Botanische Zeit- 
schrift 1916. évf. 5 — 8. szá- 
mában (63. old.) közli, hogy 
1889-ben a brassói Bucsecs- 
liegy Buksoi nevű csúcsán, a 
malajesti menedékház feletti 
sziklákon felfedezte ezt a ritka 
harasztot. Az ott gyűjtött leve- 
leket hazatérése alkalmával 
Römer Gyula brassói tanárnak 
adta át, aki a meghatározás 
helyességét megerősítette. 
Römer a kapott 5 lombból 
egyet szívességből nekem, egyet 
pedig Moesz Gusztáv múzeumi 
igazgatónak engedett át: ezt 
a levelet Kümmerle J. B. dr. 
felülvizsgálta és megállapította, 
hogy minden kétséget kizáróan 
valóban a nevezett növényről 
van szó, melynek felfedezése 
ily messze keleten és oly távol 
az eddig ismert termőhelyeitől 
nemcsak növényföldrajzi szem- 
pontból érdemel különös figyel- 
met, hanem egyúttal a kárpáti 
flórát is egy rendkívül ritka és 
érdekes fajjal gazdagítja. 
In Nummer 5 — 8. 1916 der 
Allgem. Botan. Zeitschrift (S. 
63) teilt Herr F. Sündermann 
(Lindau) mit, dass er i. J. 1889 
am Aufstiege zum Gipfel Buk- 
soi des Berges Bucsecs in 
Siebenbürgen, an Felsen ober- 
halb der Malajester Schutzhütte 
diesen seltenen Fara entdeckt 
habé. Die dórt gesammelten 
Wedelclien wurden bei der 
Rückkunft Herrn Prof. Jul. 
Römer in Brassó übergeben, 
der die Bestimmung bestatigte. 
Herr Römer liatte die Liebens- 
würdigkeit, von den erhaltenen 
5 Wedeln einen mir und eiDen 
Herrn Direktor G. v. Moesz zu 
überlassen; die von Dr. J. B. 
KüMMERLEVorgenommene Nacli- 
prüfung ergab, dass es sich 
zweifellos ura die genannte 
Art handle, dérén Entdeckung 
an diesem so weit gégén Osten 
vorgeschobenen Posten niclit 
nur in pflanzengeographischer 
Hinsicht, sondern aucli als eine 
höchst wertvolle Bereicherung 
der Karpathenflora, die grösste 
Beachtung verdient. 
Degen. 
Viola Riviniana Reichb. forma Waisbeckeri n. f. Habitu, 
foliorum forma, appendicibus sepalorum magnis, calcare crasso 
sulcato. florum magnitudine petalisque latis omnino typum Violáé 
Rivinianae refert, a quo tamen dignoscitur colore totae herbae 
obscure viridi. foliis adultioribus subtus saepe lividis purpurascen- 
tibusve. floribus obscure violaceis, calcare haud albo, séd P lilacino. 
Habitat in Hungária occidentali, comit. Castriferrei : in dume- 
tosis inter Pinkafő (strictius «untere Waldbauern») et Rákösd, 
praeterea in silvis ad Drumoly secus semitam ad Yárosszalonak. 
Forma haec decora parallelam formám sistit V. scotophiyllae. 
nam V. virescens Jord. et V. Riviniana Reichb. typos diluie — 
V. scotophylla Jord. et V. Riviniana Reichb. f. Waisbeckeri Gáyer 
typos atro-virentes repraesentant et additamenta praebent ad cog- 
