10 
erejét szentelte, úgy szólván egy csapásra oly értéket ii 3 'er, melj’ 
bőven kárpótolja őket mindazon kicsinylésért, meh^et az u. n. 
atudományos botanika» mívelői részéröl el kellett tűrniük. 
Első sorban Wettstein Rikárd a wieni egj’etemen a botanika 
])rofessorát illeti az az érdem, hog\* növényrendszertani munkáiban 
a monographiáknak eg\" új irámjt lyvitott. A régibb monograi)busok 
u. i. befejezettnek tartották felaclatukat, midőn az általuk megismert 
alakoknak egv többé-kevésbbé lelkiismeretes leirását s felsorolását 
adták, midőn az egyes alakokat az akkori idők nézetének meg- 
felelően megértékelték, bátran mondhatjuk, ötletszerűen egymás 
fölé s alá rendelték, s íg}' csoi)ortositották, s az egyes, rendszerint 
csak főbb csojiortok földrajzi elterjedését megállapították. Wettstein 
a munkát itt folytatja s szellemes módon iparkodik a növén,v- 
csojiort fejlödéstörténét kibogózni, megfejteni, egyúttal azonban a 
faj-keletkezés kérdéséhez is egy oly oldalról férkőzni, mely az eddig 
dívott, jórészt feltevéseken alapuló magyarázatokkal szemben azon 
elönyinel l)ir, hogy ])ozitiv tényeken alapszik. 
A következő közleménynek az a czélja, hog}’ a Gentiaiui 
avstriaca egy oly alakjára figyelmeztessen, mel^' ugyan a faj elter- 
jedési kör-én belül lép fel. de eg\' oh' helyen, melyet a tőalaknak 
legközelebbi termőhelyeitől (A’as-, Turócz-megyék, Szerbia) eg}" 
jókoia oly térség választ el, mel^'en ezen faj semmiféle képviselője 
eddig megfigyelve nem lett. Ezen alak a töalakból a terminális 
virág alakja s magjainak méreteiben s sziliében tér el. 
A régibb növénvhatározó könyvekkel vag\' «Flórák»-kal dol- 
gozó botanikusok szélesebb körében ismeretes, hogy a dancziák 
«Eiidotricha» csoportját a csésze, párta és hímtáj négyes vagy 
ötös mérete szerint két al-csoportra osztják. 
Hiszen ezen könnyen észrevehető különbségen alapszik a 
régibb szerzők Geniiana <íca)»])est risy>-ének a Genfiana (.iAmareUch>-tó\ 
való megkülönböztetése. Újabb vizsgálatok }>ersze kiderítették, hog\' 
mindkét <'faj» a felismerhető egységek egész csoportját öleli fel, 
meh'eket azonban ismét a virágok négyes vagy ötös mérete alapján 
osztáh'/izzák. 
Evek óta kerestem a Sadlek (a 15. oldalon idézendő műveiben) 
és Grundl által Fek htingei! Esztergommeg^e Flórájában, (1899, 
65. old.) a Pest- és Esztergommegyék határán eiuelkedö Pilis- 
heg}’en említett Gentiaha « J ní<7?-c//a»-ját, melj'nek szárított példáit 
csak igen kevés gyűjteményben s abban is csak lerágás, kaszálás 
által vagy más módon teljes kifejlődésükben gátolt példákban 
láttam. Valószínűleg ez az oka annak, hog\' a Sadler és Grunul- 
féle növényt eddig egyszerűen a Geniiana austriacá-hoz csapták. 
1902 év őszén végre sikerült e növényt a Pilishegy nyugoti lej- 
tőjén, egy nehezen megtalálható helyen, ismét megtalálnom, még- 
pedig számos, teljesen épen kifejlődött szép példákban, melyeknek 
már futólagos megtekintése is azonnal észrevétellé azt a már 
említett sajátságot. A német szöveg 14. oldalán adtam ez alak 
