12 
geseii fellépett tüneményről van szó, hanem, hogy a különböző 
években, ugyanazon a helyen gyűjtött valamennyi, még pedig szá- 
mos példa s különösen a rendesen fejlődőitek mutatták ezen fel- 
tűnő tulajdonságot, ezen gondolatot esakhamar el kell ejtenünk. 
Pénzig eseténél a tagok megsokszorosodása már első tekin- 
tetre is a korcs benyomását keltik ; sajátságos, hogy ennél a sok- 
szorosodás a virág minden körére kiterjed, csészéje nyolcztagú, 
csakhogy a három külsőnél már az ei'edés helyéből látható, hogy 
azok járulékosolc, maga Pénzig is a csésze csövéhez nőtt murvák- 
ként magyarázza, — a párta kilenczsallangú, ezek közül kettő 
mélyebben ered, a hímkör kilencztagú, a termője 7 termőlevélből 
keletkezett, melyek eg3"enlőtlen kifejlődésük (1. XI. tábla 3Ö. és 37. 
rajzát) miatt is a korcs bélyegét viselik. 
A pilishegyi növényt tehát a Gentiana ausiriaea egy alak- 
jának kell tekintenünk, mely a tőalaktől terminális virágjainak 
alakja s apróbb, sötétebb, barnaszínű magjaiban tér el; figyelmet 
érdemel pedig már azért is, mert ezen fajok virágjának hat-hét- 
nyolcztagúságáról eddig mit sem hallottak. 
Wettstein (Die europ. Arten dér Gattung Gentiana aus dér 
Sect. Endotricha in Denkschr. d. Kais. Akad. d. Wiss. 1896. p. 6.) 
említi, hogy a pentamer fajok rendellenesen fejlődött növényeinél 
kivételesen tetramer csészét, pártát és hímkört lehet találni. A most 
tárgyalt eset ennek az ellenkezője, mert itt nem a tagok meg- 
kevesbedéséről, hanem megszaporodásáról van szó, a hasonlat kü- 
lönben már azért sem alkalmazható, mert nem rendellenesen, hanem 
rendesen fejlődött növényeket írtam le. 
Mivel azonban az egyes szervek rendellenességeit gyakran 
szokták felhasználni, fejlődéstörténeti magyarázatokra, talán még 
sem érdektelen, ha a nem találó hasonlatot mégis tovább folyta- 
tom. Weit.stein szerint tehát a pentamer fajoknál mint rendelle- 
nesség előfordul a tetrameria. Feltéve már most, hogy rendellenes- 
ségeket egyáltalában szabad fejlődéstörténeti magyarázatokhoz 
használni s föltéve, hogy a pentamer fajok a tetramer fajokból 
alakűltak kiV) tehát fiatalabbak, a Wettstein említette eset atavis- 
tikus jelenség volna, míg a forma Grundliana kialakulása foko- 
zatos haladásnak volna minősíthető. Eltekintve már most a rend* 
ellenességektől, más, itt bővebben nem tárgyalható okok tényleg 
a mellett szólnak, hogy — a kifejezés módját a fajok leszármazásának 
feltüntetésére használt graphikus módszerhez, a fatörzshöz alkal- 
maztatva — a pentamer fajok ága a tetramer fajok ágából ered. A 
tagok megszaporodása a munkafelosztás egy többletét eredményezi 
s Így a fejlődés egy magasabb fokozatának felel meg. Ezért a forma 
GrundUaná-i egy legfiatalabb fejlődési fokozatnak, a Gentiana 
anstriaca egy eíágazásának lehet tekinteni, melynek rendszertani 
helye természetesen a G. anstriaca közvetlen közelében van ; ez 
í) V. ü. Mürbeck, Studien über Geiitianeii, Act. h. Berg. 1892., 25 — 27. old. 
