■ 2 !) 
1. A mai napig általánosan elterjedt felfogás szerint Hierony- 
mus Tragus (családi nevén : Bocic), Brunfels barátja s később egy 
szintén híres és nagyon olvasott «Kráuterbueh»-nak szerzője irta 
az (vApodixis germaniea»-t. 
Hogy ez a felfogás lett az általán uralkodó, ez könnyen 
érthető abból a körülményből, hogy éppen a legtekintélyesebb^ s 
ezért leginkább frequentált bibliographiai és növényhistóriai munkák 
hirdetik ezt; így 
a) lo. Antonius Bumaldus (Ovidius Montalbanus anagrammja) : 
«Bibliotheca botanica*, ed. 2. (1740), p. 25 snb no. XIII. (első 
kiadása (Bononiae] I()57-ben jelent meg, de ez nem állt rendel- 
kezésemre). 
h) «Bibliotheca Riviniana» (1727.), p. 575, nr. 6401. sub no. 12. 
c) Pritzee; ((Thesaurus literaturae botanicae», ed. 1. ((d851.»), 
p. 57, nr. 1428, sub no. XIII. 
d) E'usd. : ((Thesaurus)), ed. 2. (1872 — 79.), p. 45, nr. 1283, 
sub no. XIII. és 
e) Meyer E. : cGeschichte dér Botanik», IV. (1857.), p. 300; 
((Hieronymus Bock, hier (Brunfels füveskönyvében) nur Hieronymus 
herharius genanni y> 
Ezen szerzők njmmán ((A herbáriumok történetéhez)) czimii 
dolgozatomban (((Magyar Botanikai Lapok», I. évf. [1902 ), p. 62.) 
én is ezt Írtam: «így pl. BRUNFELs-nél ((Hieron^mms Herbarius» 
néven mindig Bock (Tragus) értendő.)) 
2. A második felfogás HAULER-től származik, a ki egy, csak 
kevéssé olvasott s még kevésbé citált díszes nagy műnek: Wein- 
MANN ((Phytanthozaiconographiaw-jának előszavában (mely elejétől 
végig HALLER-nek igen becses bibliographiai dolgozata s keltezve 
Aan 1745 január 15-től) a számozatlan 2-ik oldalon Hieronymus 
Salers von Braunschweig-i’ÓI — az 150U-bau megjelent ((Distillier- 
buch»-nak ismeretes szerzőjéről -- írván, f) alatti megjegyzésében 
ezt mondja róla: (uSeiiie Botanische Kenntnusz hat Hieronymus 
auch mit seiner ((Apodixis Germanica» bewiesen, die beym Bruns- 
FELs (sic!) T. II. p. 299. stehet 2) und worinn er nieht unfeine 
Kennzeichen dér Apothecker-Kriiuter giebt.^ 
Haller eme felfogásának nem akadt követője s ő maga 
((Bibliotheca botanica»-jában erről a themáról semmit sem említ. 
3. A harmadik s legújabb felfogás F. \V. E. Roth wiesbadeni 
archivariustól származik, aki «Otto Brunfels 1489 — 1534. Ein 
deutscher Botaniker)) czímü biblio- s biográfiái dolgozatában ^) 
Brunfels füveskönyvének H-ik kötetéről beszélve, töbliek közt 
ezeket mondja ; ((Es sind zvvölf Arbeiten, welche Abdruck fanden, 
■q HALLF.R-nál a citátum (T. II. p. 299.) téves - hacsak valamely más 
kiadásra, esetleg német fordításra nem vonatkozik, — mert az aApodixis ger- 
manica)) a Il ik kötet 183 — 199. lapjain van közölve. 
’) ((Botanische Zeitung)) 58 ster Jahrg. Erste Abtheilung. Leipzig. (Veri. 
A. Félix, 1900.), pp. 191—232. 
