1. A Busc. Hypo(ilossumm\\\- 
deii oldal - phyllocladiumjának 
alján tartó levél van, csak a 
legfelsőbb alatt nincsen, s íg\' 
ez a szár egyenes folytatásá- 
nak tekintendő. Valamint min- 
den egyszikűnél a vegetatív haj- 
tás szárképlettel fejeződik be, a 
liiiscus terminális phyllocla- 
diumját is ilyennek kell tarta- 
nunk ; valamint minden oldalág- 
nak (p. 0. az elágazó R. acid- 
nál) meg van a tartólevele, úgy 
a R. Hiji)oglossum-\vk\ is min- 
den oldal-ph3'llocladinmuak tartó 
levele van. 2. Az eg^ szíkűek- 
nél minden levélnek hiivelyrésze 
van, a Ruscus ph^llocladium-nál 
ih'ent nem látunk. 3. Kendelle- 
nesen fejlődött, többlemezű plnd- 
locladiumokon azt látjuk, hogy 
egyes szár léczek túltengése ál- 
tal phyllocladiumszerü képletek 
keletkeznek. 4. A fejlődés ko- 
rai szakában a rügyben csupa 
egyforma nagy levélszerü kép- 
letet látunk, ezek közül azokba, 
melj’ek a mások hónaljában ál- 
lanak, csak egy edényiyaláb 
lép be, mely benne elágazik, de 
a csúcson ismét egy esül, a töb- 
biekbe azonban 3—5 külön 
edénynyaláb lép be, mely el 
nem ágazik, ezek tehát valódi 
levélképletek l tartólevelek), az 
előbbeniekben az «ér» a közé])- 
hengert jelenti, méh’ a szárkép- 
leteket jellegzi. 5. A Ruscus 
aculeatus oldalágainak kifejlő- 
dés! módja. 0. Fiatalabb R. 
aculeatus növényeken egy érv- 
ben találunk gyakran oldalága- 
kat és })hyllocladiumokat. 
\'égül megfejti a szerző azon 
képleteket, mekeket a Danaé 
1. An dér Ursprungsstelle 
eines jeden Seitenphyllocla- 
diums von Ruscus Hypogl. hű- 
det mán je ein 8tützblatt. Das 
Endphyllocladium entbehrt des- 
selben, u. bűdet die directe 
Fortsetzimg des Stengels. So- 
wie alsó bei Alonocot. jeder 
vegetative Spross mit einem 
Caulomgebilde abschliesst, muss 
das endstándige Phyllocl. bei 
Ruscus aueh als solches er- 
kanntwerden; sowiejedem fSei- 
tenzweig (z. B. bei dem ver- 
zweigten R. acuJ.) ein Stütz- 
blatt zukommt, so hat bei Rusc^ 
Hypogl. auch jedes Seitenphyl- 
locl. das ihrige. 2. Jedes Blatt 
dér ^íonocotyledonen hat einen 
Scheidentheil, an iiuscc.s-Phyl- 
loel. ist ein solches nicht vor- 
handen. 3. Abnorni gebildete 
Phyllocl. mit mehreren Spreiten 
zeigen, dass durch hypertro- 
phische Ausbildung einiger Kan- 
tén des Stengels Ph.-artige 
Organe zustande kommen. -L 
In einer frühen Periode dér 
Entwickeluiig hndet mán iin 
Sprosselautergleichgrosse,blatt- 
artige Gebilde, von diesen unter- 
scheiden sich diejenigen, wel- 
che in dér Achsel dér anderen 
stehen, dadurch, dass in sie mir 
ein einziges Gefássbündel ein- 
tritt, welches sich verzweigt, aber 
an dér Spitze wieder véréin igt, 
dagegen treten in die übrigen je 
3 od. 5 gesonderte Gefássbündel 
ein, die sich nicht verz\veigen, 
dass sind alsó Blattgebilde 
(Stützblátter) : in den ersteren 
bedeutet aber dér «Xerv» 
den Centralcylinder, welcher 
nur Stengel-organen zukommt. 
5. Die Entwickelungsweise dér 
Seitensprosse des Stengels bei 
