62 
sének 10(J-adik évfordulója al- 
kalmából)) czímen tartott elő- 
adásában ScHLEiDEN kiváló ér- 
demeit meleg szavakkal mél- 
tatta. 
Bernátsky Jenó': «Harasztok 
a deliláati homokon)) czímen 
felsorolta az eddig onnan ismert 
harasztokat, vázolta ottani élet- 
viszon3'aikat, valamint említést 
tett azon felfedezéseiről, hogy 
ott a Scolopenűrunn officinaram 
Sw. is terem. Érdekes még a 
szerző említette Evonymus ver- 
rucosá-\mk ugyanott való elő- 
fordulása is. 
Degen A. bemutatja Brandza 
Dimitri tanárnak halála után 
megjelent: «Plante nűoe din 
Románia)) czíniű dolgozatát 
1 Arial. Acad. Románé II. sor. 
XXV. köt. 1903, 153—154. old. 
2 kép])el) s felhívja a hazai 
botanikusok figyelmét az abban 
foglalt bennünket közel érdeklő 
adatokra. 
Szerző a Trifolímn Lupinas- 
fer L. var. albiforum Led. faj- 
változatát (előadó szei-int az 
idézett czikkben TrifoUum ro- 
mnnicum néven leirt ríj faj, 
mely a T. Lupinasier-\ö\ csakis 
orsóalakúan megvastagodott 
gyökerében különbözik, nem 
eg}"éb luint a fentemlített, mely- 
nek szintén iÍ3^en a g3mkei‘e) 
megtalálta Slanic mellett (Ba- 
cáu kerület) a Neiuira heg3’en 
az ei'dél3d határ közvetlen kö- 
zelében, továbbá a Saxifraga 
Huetiana Boiss.-t szintén Sla- 
nic mellett árii3'ékos sziklafala- 
kon beterjedve Erdél3^ terüle- 
tére is, végül a Pneonia trlter- 
nata. PALr..-t a Ciocanul heg3mn 
Var’ciorova ruellett. Az utóbbira 
vorratkozólag előadó megjegyzi. 
Ver’dienste M. J. Sciu.eiden’s, an- 
liisslich dér 100. Wiederkehr 
seities Geburtstages. 
Eugen Bernátsky spricht 
«Ueber die Farnkrauter im 
deliblater Sarrde)) u. erwáhnt 
bei dieser Gelegerrheit die Errt- 
deckung von Scoíopendrium of- 
ficinannn S\v. auf den Sandhü- 
geln bei Deliblat. Interessant 
ist auch das vöm \'ortrag. er- 
wahute ^5)rkommen votr Evo- 
nymiis verrucosa ebendaselbst. 
A. V. Degen besprácht eine 
posthume Arbeit Pr’of. Dimitri 
Brandza’s öPlante níloe din Ro- 
mánia)) (Arial. Acad. Románé 
Ser. II. t. XXV. 1903 p. 153 — 
154 mit 2 Tafelni und maciit 
die ungar. Botaniker auf die 
interessanten Angaben von Tri- 
folimn Lupinaster L. var. albi- 
fJoriiin Led. (nach \''oi-ti'. ist die 
von Bravdza wegen den spin- 
delförmig verdickten Wurzeln 
a. a. 0. rieír iinterschiedene 
Art : T. romanicum nur ein S3 - 
nonym dér LEDEBouRsehen Va- 
rietát, indem auch T. Lupinas- 
ter solche Wui’zeln aufweist) 
hali an dér siebeiibürgischen 
Grenze auf dem Berg Nemira 
bei Slanic, distr. Bacáu; Soxi- 
fraya J/rmOV/ua Boiss. auf schat- 
tigen Felswánden bei Slanic 
bis nach Siebenbüi’gen hinein 
verbreitet ! «endlich Paeonia 
iriiernata Páll. auf dem Bei'g 
Ciocanul bei \'arciorova. Be- 
züglich letzterer Art benierkt 
dér A'ortr., dass P. banafica 
Rock. an dei‘ iintei'en Donau 
mit viel breiteren Blattsegmen- 
ten vorkommt als im Delibla- 
