110 
szirmukról (a külső oldalon) 
tűntek fel. Az eltérő kehely- 
levél vagy szokott széles ma- 
radt, de levélnemű. fogas, sző- 
rös. ritkábban kopasz, vagy 
még inkább megnyúlt keskeny- 
lámísás, a csúcsa fogas vagy 
bevagdalt, részarányos vagy az 
egyik oldala görbült, vagy a 
kehelylevélnek fele sziromnemű 
sárga, a másik zöld, egyenes 
vagy görbült, vagy a kehely- 
levél is gesztenyeszinű (általá- 
ban bajos minden apró eltéré- 
sét fölemlíteni). Némelyik virág 
kelyhe fokozatosan átváltozik 
szirommá s a virágrészek elhe- 
lyezkedése inkább spirális. A 
kehely hossza mint a rendesé, 
vagy hosszabb, egész akkora is, 
mint a szii'inok. 
A szirom lefelé hosszan és ék 
módjára keskenyedik, egymás- 
sal nem érintkezik, a közte 
maradt résen a hím vagy ki- 
látszik, vagy kibúvik ; (a rendes 
virág szirma a hímet eltakarja, 
összetartja), a küloldala gesz- 
tenyeszin, a l)elseje sárga, a 
csúcsa hosszan kihegyesedik, 
ezen kívül még egy-két bemet- 
szés is lehet rajta 
A hím ])orfejtője némelyik 
virágban jobban megn^űüik, 
szálas, a termő többé-kevésbbé 
kopaszodik. 
Az A. vernaUs himjére ren- 
desen a termő sora következik 
megszakadás nélkül, 1 mm. 
üres helyet ritkábban láttam 
köztök. Több késő virágl)an Ö, 
Kelche, gelbe oder vielmehr 
(an dér Aussenseite) kastanien- 
fárbige in das Lila spielende 
Petalen ab. Die abweichenden 
Sepalen blieben entweder nor- 
mál breit, doch blattartig. ge- 
záhnt. behaart, seltener kahl, 
oder auch mehr veiiángert, 
schmal lanzettlich, an dér 
Spitze gezáhnt oder einge- 
schnitten, symmetrisch oder 
an einer Seite gebogen, oder 
aber war die eine Hálfte dér 
Sepalen blunienblattartig gelb, 
die andere grün, gerade oder 
gebogen, bei einigen waren 
auch die Sepalen kastanien- 
farbig, es ist überhaupt schwer, 
allé kleinen Unterschiede aufzu- 
zálen. Dér Kelch einiger Blüten 
vervvandelt sich allmáhlig in 
Blumenblátter, die Anordnung 
dér Blütenteile aber wird mehr 
spirálig. Die Lángé des Kel- 
ches bleibt normál oder erreicht 
jene dér Blumenblátter.Die Blu- 
menbliitter verschmalern sich 
gégén die Basis keilförmig, sie 
berühren sich nicht mehr, und 
durch die in dieser Weise ent- 
stehenden Lücken stehen die 
Staubfáden vor (bei dér nor- 
malen Blüte haltén die Blu- 
menbliitter die Staubfáden zu- 
sammen), die Aussenseite ist 
kastanienfarbig, die Innenseite 
gelb, sie sind oben láng zuge- 
spitzt, ausserdem sind noch 
1—2 Einschnitte bemerkbar. 
Die Antheren sind in einigen 
Blüten verlángert, hnienförmig, 
die Óvárién verkahlen. Unter 
normalen \’'erháltnissen folgt 
dem Androeceum unmittelbar 
die Reihe dér Óvárién, ich 
habé selten eine Distanz von 
höchsteiis I mm. zwischen den 
