124 
II. 3. p. 255. (1848) [Syn. Pterogonium JongifoUum Schleich] 
Li.mpr. II. p. 776. Gyűjtöttem Székehó völgyén, a «Bogdán» 
csúcson. 
Hazánkból eddigelé mindössze csak a látra Galiczia felé eső 
«Koscieliskó» nevű völgyéből (gyűjtötte Fritze) volt ismeretes a: 
Hymenostglium curvirostre (Ehrh.) Lindb. var. ^ scabrum Lindb. 
Musc. scand, p. 22. (1879). (Li.mpr. I. p. 239.). Eme — levelein sűrűn 
levő papillák miatt — nem fén 3 ’lő levelű szép, s Erdéh’ből általam 
legelőször gyűjtött mohot szedtem a Vlegyásza «Valea Saca« völ- 
gyében a öPriporii ursului» tájékán elég szép számmal. 
Ugyancsak e helyen, hol a jiatak eg}'ik szikla alatt dörögve 
tűnik el a föld alá, s csak hosszú, több kilométernyi út után 
bukik ismét a föld szine felé, szedtem gyönjmrű, hatalmas nagy 
gyepű: JJistichium capiUaceum (Sw.) Bryol. eur. fasc. 29/30, p. 
4., t. 1. (18í(j)-ot (Li.mpr. I. p. 514.). Az itt nedves sziklán levő 
moha nagy párnákat alkotva, bőven van. 
III. Végül az új alaknak talált 3 moha a következő : 
Az 1800 m. magas «Peatra Graitore® csúcson, kopár sziklán 
gyűjtöttem : 
(rrimmia leiicophaea Grev. in Werx. Trans. IV. p. 87, t. 6 
(1822)-t (Li.mpr. I. p. 740.). Ennek g\’epe azonban magasabb, mint 
a U'pusé, levelei is nagyohbah. Száraz állapotban e példáiu’ok 
levelei spirálisan csavarodnak a szár körűi; mivel csak a Grimmia 
funalis (ScHwÁGR.) Schimp. (Limpr. I. p. 773.)-ra jellemző az, hogy : 
wBlátter trocken spirálig anliegend, angefeuchtet sich kaum zurűck- 
biegend. dann aufrecht abstehend etc. etc.» — s mivel e példányok 
egyebekben a Gr. lencophaea-xvá egyeznek meg, tehát ez új alak: 
var. funaliformis mihi et M. Péterfi. 
A «\’alea Saca» völg}"ben Distichium capiUaceum (S\v.) 
Bryol. eur. hatalmas nagy gyepjei közelében szedtem, egészen 
normális alakok mellett: 
Xeckera crispa (L.) Heüw. Fund. musc. II. p. 93, t. 12, f. 47 
u. 48 (1782|. var. gigas mihi et M. Péterfi. 
Ez termetében a csalódásig hasonló a Xeckera mediferranca 
Phiub. (Li.mpr. II. p. 701i-hez; alűl rozsdaszínű g\'epe 15 — 26 cm.-nyi 
mély ; egyebekben olyan, mint a U pus. 
A Hypnaceae familia 3. csoportja a Hypneae, a hová tartozik 
a Plagiothecium is több speciessel. Igen érdekes l^lagiothecium-ot 
szedtem a «Madeasa» (1836 m.) csúcson, méh' egyik varietas űj 
formája gyanánt röviden a következőleg jellemezhető: 
Plagiothecium denticulatum (L.) Bryol. eur. fasc. 48, Mon. 
p. 12, t. 8 (1851). var. E laetum (Br. eur.) Lixdb. f. propagulifera 
mihi et M. Péterfi. 
Llmprichti*) által a következőleg leírt: «Tracht und Grösse 
von var. (i tenelíum Br. eur. Freudig grűn, stark gliinzend. Blátter 
“) Limpricht 1. c. III. pp. 2()7— 8. 
