•2U6 
velek különválasztottsága vagy összenövése nem a véletlen játéka, 
hanem 0I3’ fejlődésbeli mozzanat, amely döntő erejénél fogva a 
ma uralkodó KétsziJdevelüek hatalmas családját két kisebb részre, 
csoportra osztja. 
Míg az Archichiamydeae csoportl)an csupasz, horaoio- vagy 
hetero-cldamydeus virág van, addig a Sympetala-kuál a virág 
heterochlamt’deus. Míg az előbbi csoportban a virág rendesen, de 
természetesen nem kivétel nélkül vált-levelű, vagy csak csökevé- 
nyesen kiképződött levelű, addig az utóbbi csoportban a szirom- 
levelek össze vannak nőve. 
Bár jelenleg már az elválasztás eléggé tökéletes és határo- 
zott, mindazáltal nem lehet azt mondani, hogy a kettő valamikor, 
a régeljbi geológiai korszakokban, midőn még fejlődése kezdetén 
állott a növényország, közös őst ne vallhatott volna magáénak. 
Bőt fel is kell ezt tételezni, e fejlődésnek meg kellett lenni ! Maga 
a })hylogenia tanítja ezt ! De ilyen formán bármelyik növénycsalád 
fejlődésében lehet oly bélyegeket kiragadni, amelyek alapján 
több-kevesebl) joggal parallelismusról lehet szólani. Mert az igaz, 
— amint Borbás tanár űr mondja ^ — hog\' <dassanként az alap- 
terv keretén belül, az eltérő fizikai állapot és életmód szerint, a 
szerv változni kezdett, alakult tovább s mire a génusz és faj 
támadt, némelyik szerv nagyobb módosulást szenvedett)). Ez min- 
den családra elmondható, mindegyik szerve úgy változott, amint 
kellett, amint az a legmegfelelőbb volt. Ez azonban hyj)othesis, 
amelyet csak főbb vonásokban bizonyítanak a i)alaeontologiai leletek, 
de nem minden részében. Ilyenre nem építhetünk határozottan! 
Csakis a döntő érvek sokasága és erőssége mellett szolgálhatna 
alapúi ! 
Amint mondám a Forrt-szírműak és \űilt-szírműak osztályának 
felállítása a fejlődéstan-him gj’ökerezik. de semmi esetre sem a 
külső morpholoyiai héhyeyeken ! 
De másrészről az is tény, hogy a rokon, egymással paralle- 
lismusba állítható növényfajok vagy családok belső (anatómiai) 
szerkezetüket illetőleg óriási nagy, egymással teljesen ellentétes 
viszonyokat nem tüntethetnek fel ! ^lert ha valószínű, hogy phylo- 
genetiee egy közös növénycsaládból származtak, egj' közös alap- 
terv szétsugárzásai, az is valószínű, hogy fontosabb anatómiai 
bélyegeikben is, — ha az a közös eredet tényleg meg van, — 
lényegileg megegyeznek, b:irha változott a faj a physikai állapot 
és életmód szerint. 
Újabb időben már a \drágos növényeknél is belátják a belső 
anatómiai viszonyok ismeretének szükségességét: nemcsak a főbb 
osztályok elkülönítésénél szerepelnek e bélyegek, mint igen fonto- 
sak, hanem már a si)eciesek megállapításánál is ide térnek ! Bármi 
) A szegfüfélék meg a szentlászlúfűfélék parallelismusa. Magyar Botanikai 
Lapok 1003. évf. 9-10. számában. 
