•217 
találta, mely fSzent-Endro körül fluges im J. 1901 auch die 
ma már nagyon ritka. uni Szent-Endre heiite schon 
Degen j sehr seltene CampauKla vtacro- 
sfacJuja \V. K. Degen. 
Abies larix L sub Pinu, var. adenocarpa Borb. ined. 
Inter Ahietem et Laricem discrimen genericum niillum. Differentiae 
enim Laricis^ ab autoribus adlatae, ad organa vegetationis per- 
tinent, qiiibus tamen non nisi discrimen spéciéi apparet. Quod 
orgánum reproductionis, i. e. strobilum Ahietis atciue LariciK attinet, 
'(piibus discrimen generis praeci])iuim niteretiir, inter Laricem atque 
Abietem discrepantia absoluta nulla, ideoque Laricis genus, oi'ganis 
vegetativis et phenologicis conditum, cum genere Ahietü conjiingo 
(Abies iarix Lám. Cfr. A Kert 1903. 278). 
Strobilus Abietis Laricis qx Forstl. FI. ed. 2, 1887, 
]). 139, semper glaber. Sípiamis striatis, planis, hiantibus, margine 
imdulatis. Ipse in declivibus circa Lucski atque Tátra-Lomnicium 
spéciéin stobilis paulo minoribus (U/a — 2 li? lg.). s]ihaericis 
légi, síiuamis strobili dorso minus striatis, non glabris, imo glandulis 
brevibus stqiitatis inspersis, aut in strobilo plurienni rudimentis 
earum ± remanentibus, ajiice rotundatis, margine r concavis, non 
undulatis, strobili pedunculo brevi aceroso. Exemplaribus meis congrua 
eA rinus Ledeboi(riÍYQ^). Larix Ledeb. [yíw etiam Kuph. V) Janka et 
Kömer exsicc. in monte Csábion (Öeahlau), 5500' alt. s. m. lecta. 
Larix sibirica ex Willk. 1. c. t'oliis acerosis longiorilius (3 — 5 21! lg.), 
strobilis maioribus, 3—4 £1'1 lg. scpiamis dense velutino-pubescen- 
tibus, etiam maturis conspicue tomentosis difiért. L. sibiricam 
tamen authenticam comparare neípieo. 
Var. adenocarpam etiam in Tiroli centi*, (in valle Pfitscli. 
7000' alt. s. 111., Pinus Lai ix Kern. exsicc.) lectani vidi. 
Abies Ledeboarii Kupr. 1845, (luum jani Ab. sibirica Led. 
antiquior esset. jure i)rioritatis A, pseadolarix Steud. Noniencl. II. 
338, 1841 dicenda. Borbás. 
Convolvulus silvaticus. W. 
et K. Erdélyben. Baumgarten 
Hunyadmegye erdeiből és lige- 
teiből (En. I. 145.) a Couval- 
vuJus silvaticus \V. et K.-t is 
közli, SiMo.vKAi szerint azonban 
herbáriumából hiányzik (En. 
400.) s ezen az alapon mint 
kétes faj szerepel Erdély Hórá- 
jában. A dévai 7'árhegy keleti 
oldalán cserjés hel 3 mken a Conv. 
silvaticus \V. et K. bőven nő 
és pompás nagy fehér virágai- 
val a sétálók figyelmét már rég 
Convolvulus silvaticus W. 
et K. in Siebenbürgen. Baum- 
garten (En. I. p. 1 45) erwiihnt 
diese Pflanze aus den Wáldern 
u. Auen des Hunj^ader Conii- 
tates, da jedoch Belegexeni- 
plare in seinein Herbárium 
fehlen, führt Simonkai (En. ]). 
400) diese Art als zweifelhaft 
für die siebenb. Flóra an. Dodi 
koinnit sie am Ostabhange des 
Déva-er Schlossberges an bu- 
schigen Stellen zahlreich vor, 
und hatte dureh ihre priichtigen 
