22Ü 
magukat e szakmára szánt kez- 
dőket lehetőleg i’övid úton, 
de tökéletesen megismertesse ; 
hangsúlyozza az edényeknek 
(az évgyűrűknek évről-évre ke- 
letkező palástjai) az évgyűrűk 
keresztmetszetén való egyen- 
letes eloszlását. Mert a í'a mű- 
szaki tulajdonságaira nézve 
nagyon fontos az, hog}* mih^ 
arányban képezik az edéinek 
a fa alkotó részét, a mi az 
edények nagyságától, de vi- 
szonylagos mennyiségétől is 
függ. Ismerteti az edényeknek 
alkotó részeit: a ti'aeheidákat, 
libriform sejteket, a törzs 
hosszában haladó parenchymát, 
a bélsugarakat, a thylliseket 
(töltő sejteket), melyek a fatest 
consistentiájának megalkotásá- 
nál fontos szere])et játszanak. 
Az álgesztró'l ez. fejezet 
következik most. 
Sokan az álgesztet sérülések 
révén keletkezett kéi)ződésnek 
magyarázzák, mely nem egyéb, 
mint az itt behatoló gomba 
ellen keletkező védőfa, niel^ijen 
az edények th3dlis-ekkel vannak 
kitöltve s az elemi alkotó ré- 
szekbe védő gummi rakódott le. 
Szerző az álgeszt keletkezé- 
sének szabad szemmel látható 
okaira nézve a megvizsgált 
törzseken azt tapasztalta, hogy 
az álgeszt rendesen a korhadó 
ágesapokból indűl ki s ezen ág- 
csapok mellett rendesen a leg- 
szélesebb, innen felfelé és lefelé 
pedig szűkül. Az álgeszt sza- 
bálytalan határvonalakkal bír. 
Az organikus központ rende- 
sen az álgesztnek is közepe tá- 
jára esik, néha azonban excen- 
zestem Wege auf das heutigeXi- 
veau dér betr. Frage dér irissen- 
sch. Forstkunde zu schwingen ; 
^"erf. betont die yleichmassige 
Verteit ung dér (refásse im Quer- 
schnitte dér Jahresringe. Mit 
Hinsicht auf die technische Ver- 
wendung ist es namlich von 
grosser Wichtigkeit, in welchem 
A'erháltiiisse die Gefásse in dei’ 
Holzsubstanz enthalten sind, 
was von ihrer Grösse, aber auch 
von ihrer Zal abhangt. A'erf. be- 
schreibt die Bestandteile dér 
Gefásse : die Tracheiden, die 
Libriformzellen, das lángs des 
Stammes verlaufende Paren- 
chym, die i\larkstrahlen, die 
Tlndlen, welche bei dér Con- 
solidierung eine so wichtige 
Rolle spielen. 
Diesem folgt ein Capitel ; 
Über den falschen Kern. 
Mele erkláren den falschen 
Kern als eine Bildung, welche 
in Folge einer Verletzung ent- 
steht, als ein gégén ein- 
dringende Pilze sich bildendes 
Schutzholz, in welchem die Ge- 
fásse mit Thyllen gefüllt sind. 
und in dérén Elementarbestand- 
teilen sich Gummi abgelagert 
hat. 
Bez. Plntstehens des falschen 
Kernes hat Verf. bei mikroskop. 
Untersuchungen dér Stámme 
gefunden, dass die Bildung des 
falschen Kernes gewöhnlich aus 
Faulásten ausgeht, in ihrer 
Xáhe stets am umfangreichsten 
ist, von hier dann einwárts u. 
abwárts an Umfaiig abnimmt. 
Das organ. Centrum falit 
'meistens auch in die Mitte des 
falschen Kernes, kaim aber 
