248 
ex parte soUtarüs, caeteris(}ue miiius aggregatis, necnon interno- 
diis -- fólia nam hasi non decurmnt — mermibas, — saltem 
non aJatis. 
Stirps C. rál'osdense Simk.. capitulis non ovatis, foliis non decnr- 
rentibns, et praecipue foliolis involncri non longe, flavescenti, patn- 
leíjue spinosis ab orientali stirpe Cirsio brachycephalo Juratzka^ (('. 
arvensi palusire Ná( ei i) longe abest. Diversnm etiam^ a Cirsio Cela- 
l-ovsl iono K. Knaf. seenndo ejns diognosi. Cirsiani Celakovsl-ianum 
Knaf est teste «Hooker et Jackson index Kewensis I. 541 » syno- 
nj’mon Cirsii arcensi (L.); me jndice ad Cirsiam arvense var. decur- 
rens Wattr. in linn. XIV. (18i0) 636 — ob foliis decurrentibus — 
pertinet. 
Kirándulásunknak legérdekesebb lelete és megfigyelése — azt 
hiszem — ez a Cirsiam rúkosdense. Az az Alnus viridis\ü.i\ demisso- 
rani Borb., a mely szih'kébb és szőrösebb levelei miatt feltűnt 
előttünk a Pinka folyó mentén, meg a begyeken Rákösd felé 
menet, alig érdemel további figyelmet; valamint az AJnus incana 
(L.) ama két varietása (A. incana v. fcdlaxPECK-, et v. glanca Ait.) 
sem. a mel^'et a pinkafői « WaIdpromenadej> mellett gyűjtöttünk. 
Érdekes leletünk azonban az a Lycopus ynolHs A. Kern., a mel^'et 
Pinkafő egyik pataka mocsaras elszélesedésén magas vízi füvek és 
sások közt (Ghjceria plicata Fries; GL spectabilis M. K. ; Carex 
brizoides L.| találtam. Ez a Lycopus egészen eg^’ez az A. Kerner 
eredeti Lycopus moll is példányaival. Érdekes délibb vidéki faj vál- 
tozat ez, a melyet Dalmatia árteres mocsaras helyein is gyűjtöttem. 
Igen érdekesek Pinkafő vidékén a Centaurea Jacea L. cso- 
portjába tartozó növénytypiisok. A Centaurea Jacea L. typusa ott, 
sót egész ^'asmegyében sem terem. Hibásak mindazon közlések, 
mel 3 'ek ^’asmegyéböl a Linxé Centaurea Jacea-yÁ% ezt az észak- 
európai növéiyvtypust onnan jelzik. Budapest vidékén és a Dunántúl 
szái'azabb vidékein a Centaurea jaceát a Centaurea pannonica (Heuff.) 
helyettesíti, a méh' a Gyöngyös völgyében és Báarhegyen is ottho- 
nos. Túl a Tiszán, azután a Bánságban, egész a Horvát-Karsztig a 
Centaurea banatica Roch. [('. Boclieliana (Heeff.)7 a Linné-té\Q C. 
■Jacea hel 3 ^ettese. Ezt a Centaurea banatica-t megtaláltuk Pinkafő 
füves, nai)os dombjain is, a hol együtt terem az e vasmegyei 
vidékre jellemző Centaurea macroptilon Borb. és Centaurea subjacea 
(Beck) növényt 3 'pusokkal. A Centaurea subjaceát Beck hazánkból 
csak a Fertő északi karajáról, N 3 'ulas vidékéről közli; Gayer ezt 
Tarcsafürdö mellett is gyüjté. Kétségtelenül jellemző ennek a 
aWechselyí mellék! vidéknek növéiyvtenyésztére a Centaurea elatior 
(Gaud.) is, vagyis a Centaurea piseudophrygia C. A. Mey. ex sensu 
A. Kerner, a mely az erdőket és cserjéseket környező vagy meg- 
megszakító, dús hegyi kaszálókon sok helyt bőven terem itt, — 
rendszerint pirosló virágú, de hel 3 'enkint tiszta fehérszinü virágú 
(forma: albofiorens) fészkekkel. 
Feltűnő és érdekes a Pinka foh'ót körn 3 'ékező fűzesek és 
