Ez év nyarán Buxbaumia nidnsiata-t magam is több helyen 
gyűjtöttem ; tekintve, hogy hazánknak vajmi kevés pontjáról ismerjük 
eme kis mohát, úgy hiszem, eme adataim is feljegyzésre méltók. 
A Magas-Tóira xidékén Barlangi igei (Höhlenhain) fürdő köze- 
lében, az «Ivánka-út') melletti fenyvesben Cimicifuga foetida L.. 
Malgeunnn al pinám L., Stachys silvulica L., Xeottia iSidns avis 
Kich., (deum rivale L . és Aspidium Filix más L., növényektől 
elborított árnyas helyen, egy korhadt Abies excelsa DC -n gyűjtöt- 
tem 6 B. indasiata példányt, meheknek szépen fejlett, még fel 
nem repedt indnsiummal burkolt sporogoninmuk volt. Cirea 700 
m. t. sz. f. 1904. VIII. 12. 
Barlangliget mellett, a mészsziklák küzül egyszerre tekinté- 
lyes vastagságban, nagy zúgással kitörő «Rausch-Quelle»-től pár 
lépésnyire, zűzmók és májmohoktól ellepett fenvó- (Ab. excelsa-) 
tönkön 5 példányt kaptam: többnek capsulája már lehullott, meg- 
érett s csak a széta maiadt meg a capsula nyakával s basalis 
részének fala-czafatjaival. 700 m.. t. sz. f 1904. VIII. 28. 
A «Beim Ransch» nevű erdőben -- a bélai cseppkőbarlang felé 
— kissé napsütötte helyen kaptam, út mentén, pudvás fen^-őtuskókon 
apróbb 0'5 cm. magas sétájű példákat (1904. MII. 27.) Ezek is egész 
érettek voltak már, capsulájuk majdnem vízszintes helyzetű volt. 
Buzsbach-fardö (Szepes m., Podolin közelében) környékéről 
szintén vannak pudvás jegeu 3 e-fenyőn talált B. indasiata példáim. 
Gju'ijtési idő; 1904. MI. 10. 
Gömör m.-ben az Eleskö (972 m.) mellett emelkedő «Ducsa» 
heg}’ oldalában levő világhires íJobsinai jégbarlang környékén is 
találtam több példány i>. inausiaia-X^ 1904. MII. 24-én, korhadt 
jegenye-fenyő tnskókon. 
In die Familie Buxbanmiaceae dér Moose gehören im Ganzén 
nur zwei Genera: Baxbaumia und Diphyscium. 
Lixubeeg. dér schwedische Bryolog halt diese zwei Genera 
gar nicht für verwandt nnd teilt sie auch in zwei Familien ein, die 
systematisch weit von einander stehen. 
Goebel'sO Anffassung habé ich im ung. Texte wörtlich citiert. 
Limfricht^) beschreibt sie nach dér Familie Folytrichaceae 
und fasst sie in eine Gruppé zusammen. 
Diphyscium^) hat eine stiellose, von grünen, assimilirenden 
Blattern umgebene Kapsel, wührend das Sporogoninm von Buxbaumia 
auf einem 5 mm. — 2 cm. lángén Stiel sitzt, weil es aber ein 
saprophytisches l\Ioos ist, hat es keine assimiliereude Blatter.^) 
Diphyscium ist ein ziemlich haufig vorkommendes Moos. 
Beide Buxbaumia- niimlich B. aphylla L. und B. indasiata 
Brid. — die mán auch macroscopisch gut von einander unterscheiden 
kann !^) — sind von mehreren Orten unseres Vaterlandes bekannt. 
') Die Litteraturangaben vgl. im ung. Texte. 
