Dr. Tuzson J. Anatómiai és 
mykoloyiai vizsyáUdok a kóros 
és a korhadó hiikkfíüi. <íMathem.- 
és Természeti ad. Értesítő. XXL 
1903. p. 97—134. 
Szerző vizsgálatai szerint a 
bükk (Fayus silvatica L.) ál- 
gesztje koros eredetű védőfa, 
mely a korhadó ágcsapokon át 
a törzs organikus középvonalá- 
hoz beférkőzö gombák liatására 
keletkezik. Az álgeszt súlyo- 
sabb és tartósabb mint a szi- 
jács. Sötétebb övei az injectiós 
módszerrel nem telithetők, vilá- 
gosabb részei azonban igen. 
Az álgesztet különböző gom- 
bák okozzák. Mint ilyenek te- 
kintetbe jöhetnek a továbbiak- 
l)an felsorolt, fülledést okozó 
gombák, s ezeken kívül a Ste- 
ream hirsatam (Wii.n.) és ta- 
lán a Xenodochus (?) liyniperda 
WiLLK. is. 
A bükkfa korhadása tekin- 
tetében szerző megkülönbözteti 
a frissen vágott, még «élő» fa 
korhadását és a kiszáradt, elhalt 
fáét. A frissen vágott fa kor- 
hadása a fülledéssel kezdődik, 
miközben a parenchymás sej- 
tek védő-gummit választanak 
ki, s az edények thyUisekkel 
záródnak el. 
A kéregben fülledő fában ez 
a folyamat erél}esebb, mint a 
megfaragott fában, miért is az 
Dr. J. Tuzson. (íAnat. a. 
mykot. Uaters. iiher den fal- 
sehen Kern a. die Zersetzany d. 
hiotbachenhoizes.') <iMathem. a. 
XataruHss. Bér. aas Cnyarnn. 
XIX. p. 2Í2. 
Xach den Untersuchímgen 
des \’erfassei's ist dér falsche 
Kern dér Rotbuche (Fayus sil- 
vatica L.) als ein pathogenes 
Schutzholz aufzufassen, wel- 
ches in Folge des Angriffes dér 
durch abgestorbene Stammteile, 
besonders Fauliiste tief in das 
Innere des Stammes eindrin- 
genden Pilzfáden entsteht. Dér 
falsche Kern ist substanzreicher 
und dauerhafter, als dér Splint. 
Seine dunkleren Zonen sind 
durch Injection nicht iniprág- 
nierbar, die lichteren Teile je- 
doch sind dér Imprügnierungs- 
flüssigkeit zugiinglich. 
Dér falsche Kern wird von 
verschiedenen Pilzarten verur- 
sacht. Es kommen hier jene, 
weiter untén als Elrstickungs- 
erreger benannte, und ausser 
diesel! noch Sfereum hirsuUim 
(WiLLD.) und vielleicht Xenodo- 
chus (?) liyniperda Willk, in 
Betracht. 
Bei dér Zersetzung des Rot- 
Imchenholzes unterscheidetVer- 
fasser die Zersetzungserechei- 
nungen des frischgefállten, noch 
lehenden Holzes, von jenen dér 
ausgetrockneten, abgestorbenen 
Holzstücke. 
Beim Beginne dér Zersetzung 
des frischgefállten Holzes, d. h. 
beim Ersticken desselben, wird 
von den lebenden Parenchym- 
zellen Bchutzgummi ausgeschie- 
den die Gefásse durch Thyllen 
versehlossen. In dem in dér 
Rinde liegenden Holze geht die- 
