353 
leiiséget jiivitott, revisiója egyenletesebb és sok génuszt tennészet- 
szerűen határolt és a történelmi fejlődés nj’omán helyesen neve- 
zett meg. 
Emberi gyarlóságunk következtében egy ember talán .soha, 
vagy nagyon sok jó eredmény nyomán is, nagyon késő jövendő- 
ben tudja a földkerekség növényeinek természetes sorozatát egye- 
netlenségek nélkül, következetesen összeállítani. A tudomány is 
csupa vajúdás, itt épít, halad, amott ismét zavar, romlás stb. 
támad. 
A munka I— XLVIII, 1—714 oldalig terjed, ö számozatlan 
oldal végzi ; leirást nem közöl. Ez látszó hiánya, hogy más mun- 
kákat föltételez, így tehát mintegy a systematicai distinctiók kritikája 
és útbaigazítója. A növényország nagy terjedelmű széttagozódásá- 
nak megértésére aránylag kicsi munka, s diagnosis Inán száraz, 
lombtalan fa szétágazásához hasonlítható, de azért a «dum brevis 
esse laboro, obscurus lio»-val, aki jól megértette, nem vádolhatja. 
Az előszóban vezéreszméit fejtegeti. Informál a törvényesen 
és tudományosan helyes nomenklatúráról, a génuszon kivid az 
algénusz, alcsalád, család és magasabb csoportok elnevezésének 
reformálásáról, a génusz érvényességét 1737-től, a Linnu'í (fenera 
plantarum első megjelenésétől számítja, a fajokét és eltéréseiét 
a Species plantarum első (1753) kiadásától, a génusznál magasabb 
csoportét ÁnANSON-nak Familles des plantes-jától (17Ö3). Az előbb 
közölt név, mint elavult, figyelmen kivid marad. 
Törekszik a növénynévnek korrekt és egységes Írására, az 
érvényes és synoiiymon neveknek lehetőleg tökéletes sorát össze-, 
idlítja, a nemzetségnév mellett a fajszámát, geográfiái heh'ét, 
algénuszát és sectióit közli, a kövesedet! génusz nomenklaturájíit 
is igazítgatja, sőt az 599 — bl2. old. a kryptogamák névmásításá- 
val is foglalkozik. 
Linnk (lenera plantarum kiadásai között nincs nagy különb- 
ség, azért helyes, hogy a génuszt az első kiadástól keltezi. En 
Tourneforfig, sőt történelmileg akár Pliniusig és Theofrastusig 
(a hol a génusz azonossága beigazolható) visszamennék. Tourne- 
FORT génuszai okvetetlen megtartandók, ha Lenné a Genera plan- 
taruni-ba átvette, pl. Viola Tourn. in Lenn. Genera etc. 
A nomenklatúrái javaslatok után (XII XXXVI. old.) az 
organograíiai sajátság kifejezésére különös jelek ajánltatnak. Ez 
a számos jelkép, azt hiszem, kerülendő, mert könnyen összetévesz- 
tésre vezet. Nyomásban nyenn vele, de a használáskor időrabló, 
mert ha az ilyen jelképes könyvet gyaki’an nem forgatjuk, bizony- 
bizony feledésbe megy a jelentése. A XLII— XLVH. old. az autor 
rövidítéseit közli, de Waldsteen és Kitaibel kivételével, más 
magyar autort keveset ismer, mintha újabban hazfmkbau a bota- 
inka meghalt volna. 
A systematica két rész. 1— (i<»2 old. a génuszok neveit betű- 
