123 
V. mirabilis L., in silvis ad Budapest pluribus 1ocís(Lyka, a 
Svábhegyen háromsarkantyús, peloriás virággal), Zemplén : Tállya, 
Borsod: Hámor (Huljákj, Debreczeni Nagyerdő (Rapaics). 
V. mirabilis X silvestris , Fazekashegy ad Budapest (Lyka). 
Mivel a Fazekashegyen a V. silvestris mellett a V. Biviniana és 
V. nemorosa is előfordul, lehetséges, hogy typusos V. silvestris 
helyett a V. nemorosa volt az egyik parens. Ez azonban herb. 
példán meg nem állapítható. A V. Biviniana a szóbanforgó pél- 
dáknál nem jön tekintetbe. 
V. epipsila Led., Breznóbánya (Kúposok). 
V. Joói Janka, Kolozsvár (Zsák). — Ennek és a V. somehet ica 
Koch (V. purpurea STEv.)-nek rokonsági viszonyait a M. B. L. 
1908, 39 s köv. o. ismertettem. Kupffek, aki Kusnezovv, Busch et 
Fomin FI. Cauc. crit.-jában a Flo/a-génuszt feldolgozta, III, 9, 
1909, 217 — 221. o. az én vizsgálataimmal azonos eredményre jut, 
mindkét növényt ezenfelül subspeciesként a V. macroceras Bunge 
sensu d i 1 a t. alá vonja. A V. macroceras Bunge sensu stricto 
kevéssé ismert növény, melyről véleményt nem mondhatok. Csu- 
pán azt jegyzem meg, hogy az e csoportbeli ibolyák rokonsági 
viszonyait az a tény is komplikálja, hogy a Viola Joói terméses 
virágszála egyenesen felálló s nem görbülő (pedunculus fructifer 
stricte erectus, nec curvatus), arról azonban, hogy ennek a fontos 
bélyegnek a dolga miként áll e csoport többi tagjainál, jóformán 
semmit sem tudunk. 
F. sudetica W. (V. Tátráé Borb.), Dobsinai jégbarlang (Lyka),. 
Turócz : Blatnicza, Liptó: Ostredok (Hulják). 
V. declinata W. K., Radna-Borberek, Onesezi-hegy Nagyszeben 
mellett (Lyka), Götzenberg (Barth). — A radna-borbereki példák 
megfelelnek a kétes V. Carpatica (declinata X tricolor var. sub- 
alpina) Borb. 1 ) leírásának, de inkább erőteljesebben fejlett decli- 
nata, mint hybridus növény benyomását keltik. 
V. dacica Borb., Biharfüred (Lyka). 
V. tricolor L„ Debreczeni Nagyerdő (Rapaics), Szepes : Fekete- 
hegy (Lyka), Dobsinai jégbarlang (Lyka, dubium, nam 1 spec. 
debile tantum adest). 
V. tricolor L. * pseudolutea Schur (Syn. : V.perrobusta Borb.), 
Stószfürdő (Lyka), Liptószentpéter, Pribilina (Hulják), Debreczen : 
Haláp (Rapaics), To-dai hasadok, Detonata, Kereszténysziget pr. 
Nagyszeben. Tusnádfürdő (Lyka). — Borbás in schedis általában 
V. perrobusta- nak szokta volt jelölni a nyugati auctorok tarka- 
virágú V. alpestris-é nek megfelelő hazai alakot, mely a Jordán 
és BoREAu-féle fajoktól lacinia terminali stipularum foliacea tér 
el s melynek az alpesi alakokhoz való viszonya — e csoport 
monographicus feldolgozása hiányozván — ezidőszerint még kétes. 
*) In Hall.-Wohi.f. Koch’s Syn. p. 169. 222. 
