49 
Haynalu gyűjteményében ismeretlen gyűjtőtől megvan Keszthely 
mellől ( Thymus Xepeta néven); továbbá valószínűleg L ümnitzer-íőI 
Pozsony mellől ( «Melissa Calamintha no. 1058 »). Az ő Flóra Po- 
soniensis-ében azonban ez a név hiányzik. Ugyanez a növény 
Pozsony mellől megvan még Schneller-íőI is lö54-ből ( «Meli$sa 
Braunii zu Pressburg in Gárten)». 
De előkerült ez a növény — és ez no vény földrajzi szempont- 
ból már nagyobb érdekkel bírhat — Erdély területéről és való- 
színűleg az Aldunáról is. Kitaibel herbáriumában (XV11I. fasc. 
no. 761 van t. i. egy sereg szépen szárított példány ebből a nö- 
vényből ezzel a megjegyzéssel : In Banatu, ni fallor, lecta. Erdély 
területén pedig először Havnalo szedte ; sajnos, ő sem emlékezik, 
hogy hol. Megjegyzése a következő : Calamintha Xepeta Koch. In 
Transsylvania, Ubi ? Bizonyára valahol a Mezöségen szedhette. 
Legbiztosabb erdélyi és hazai adat azonban a Barth József-ó, a 
ki 1893 aug. 31-én szedte Nagyküküllő megyében Berethalom 
mellett a Nagykapus felé vezető mély út mentén, ahol száraz 
dombokon gyakorinak mondja (Barth vignettája szerint: Cala- 
mintha intermedia B tx. In collibus apricis: Bei Birthálm im 
Hohlweg gégén Gross-Kopisch haufig.). Az erdélyi növénynek a 
keletalpesi növénynyel szemben ugyan aránylag lazább és dúsabb 
a virágzata, felső szárlevelei pedig jobban kerekített vállúak, 
aránylag tompább csúcsúak is. Ennek alapján azonban addig, míg 
nincs módunkban az erdélyi növényből bővebb herbáriumi anya- 
got látni, nem akarom az erdélyi növényt a keletalpesitől elvá- 
lasztani. Mindenesetre kívánatos lenne, hogy szaktársaink figyel- 
jenek ennek a növénynek hazai előfordulására. 
Már most mi a helyes neve ennek a Keleti-Alpokban, az 
illír országokban, a Balkánon és Magyarország délibb részén 
termő növénynek? A Calamintha menthaefolia Hőst (FI. austr. 11. 
p. 129.) név aligha illeti meg. Ha HosT-nak leírását olvassuk, 
akkor az ő C. officinalis- e és C. m ént hae fólia- ja közt alig tudunk 
lényegesebb különbséget találni. Mindkét növény csészéjéről körül- 
belül ugyanazt mondja. Hőst szerint a fő különbség — úgy lát- 
szik — a virágörvök elágazásában van. A C. officina! is- nál azt 
mondja: «Pedunculi axillares, brevissimi, dividuntur in pedicel- 
los unifloros, plerumque trés . ...» A C. menthaefcliá-wá,\ pedig 
az áll : «pedunculis dichotomis folio Jongioribus . . . Pedunculi 
secundi, in breves pedicellos divisi . . .» Ezek alapján nem mer- 
ném a C. menthaefolid-t az itt tárgyalt keletalpesi növénynyel két- 
ségtelenül azonosítani. A C. officinalis- 1 a magyar Bánságból, a 
C. menthaefolia-t pedig Hőst Krajnából közli. A legilletékesebb 
feleletet Hőst eredeti példánya adná meg, sajnos azonban, a bécsi 
Hofmuseumból nyert szíves értesítés szerint Hőst C. ment hae folia- 
jának eredeti példánya ott hiányzik. Nagyon valószínű tehát, hogy 
a C. menthaefoha Hőst synoin m-ja a C. officinalis L. saltem 
ex p. = silvatica- nak, ahogyan már pl. BENTHAM-nél is szerepel De 
4 
