100 
dig : nedvesebb termőhelyen 
nyilas, dárdás levelek széle- 
sebb, szárazabbon ugyanazok 
keskenyebb alakjai; a nyilas 
és dárdás formák közül a fény- 
nek jobban kitett helyeken 
gyakoribbak a nyilasak : a na- 
gyon száraz helyen növök le- 
rele füles. 
Éveken át folytatott kísér- 
letei alapján megállapítja a 
szerző, hogy a mezei szulák 
nem kedvelője sem az árnyék- 
nak, sem a nedvességnek. Mér- 
sékelt öntözés és napos hely 
a legkedvezőbb rá, ekkor leg- 
többnyire nyilas, legfeljebb ke- 
véssé dárdás levelei nőnek; 
mérsékelt öntözés, félárnyék 
hatására fólia bastata, s kevés 
öntözés mellett napos helyen: 
f. auriculata fejlődnek. A haj- 
tásokat lekaszálva az új haj- 
tásokon mindig f. auriculata 
nőnek, lett légyenek bárminő 
levélalakkal is felruházva a 
kaszálást előzőleg ! A külön- 
böző levélalakok tehát tisztán 
alkalmazkodások (1. p. 285). 
Részletesen leírja érdemes 
szerző a levéllemez és nyél 
szerkezetét a xero-, hello-, hy- 
grophilus és heliophobus leve- 
leknél, táblázatban adva azok 
stomája eloszlását. 
A levelek szőrbevonata is 
igen különböző az életviszo- 
nyoknak megfelelőleg. 
Mindent egybefoglalva : a 
mezei szulák levélalakjai egy- 
szerü modificatio-k s így nem 
is var.-, hanem csupán fo.-ként 
különböztethetők meg. 
ren zurückzuführen u. zw. ent- 
wickeln sich die breiteren For- 
men (fólia sagittata et hastata) 
an feuchten Standorten, auf 
trockenerem Bódén dagegen 
die schmáleren Formen : von 
den Formen sagittata et ha- 
stata ist die f. sagittata an den 
dér Sonne mehr ausgesetzten 
Stellen háufiger; auf sehr 
trockenem Substr. entwickeln 
sich die Formen hastata, bez. 
auriculata. 
Aus den Jahre hindurch 
wahrenden Experimenten des 
Verf. erheilt, daB die Acker- 
wiude weder Schatten noch 
Feuchtigkeit vorzieht ; máöiges 
Begiefien und Licht sind für 
die Kulturen am vorteilhafte- 
sten, unter solchen Um standén 
erscheinen zumeist die Formen 
sagittata. höchstens etwas has- 
tataartige; bei mafiigem Be- 
gieBen und im Halbschatten 
entwickeln sich hastate, bei 
spárlichem dagegen an sonni- 
gen Stellen auriculate Formen. 
Nach Abmiihen dér Sprossen 
entwickeln die nachwachsenden 
Sprossen irnrner auriculate For- 
men — ohne Rücksicbt auf die 
Blatíformen dér ersten Triebe. 
Die verschiedenen Formen sind 
alsó von Anpassungen hervor- 
gerufen. Ausführlich wird die 
Struktur dér Lamina und des 
Bláttstieies dér xero-, helio-, 
hygrophilen und heliophoben 
Blátter beschrieben ; über die 
Zahl dér Stomata derselben 
werden wir durch eine ta- 
bellarische Übersicbt belehrt. 
Auch die Triehombekleidung 
dér Blátter ist den verschiede- 
nen Lebensverháltnissen ent- 
sprechend selír mannigfaltig. 
