40 
Pozsony környékének szedrei. Rubi posonienses. 
I 1 2 ^; [ Gáyer Gy. (Szombathely). 
A Kis-Kárpátok csodálatosan gazdag Rubus - flóráját S a b- 
ransky. Holuby s a magam kutatásai még ki nem merí- 
tették s alaposan feltártnak csak azt a területrészt lehet tekin- 
teni, mely Dévénytől Pozsonyon át Szentgyörgyig húzódik. Szent- 
györgy s még inkább Bazin Rubus-flórájáról már csak gyér 
adataink vannak, a hegyvidék többi részének Rubus-flórája pedig 
jóformán ismeretlen. De még az átkutatott terület is időnkint 
meglepetésekkel szolgálhat. Mert a vágásokban, cserjésekben 
termő Rubus-ok fölé gyakran erdő nő, melynek árnyékában a 
vadszeder lappangó (latens) életmódra kényszerül, hosszú évekre 
eltűnik a szem elől, míg egyszer újabb erdővágás napfényre 
nem engedi . 1 
Mindamellett az eddigi kutatások is olyan alaksokaságot 
állapítottak meg s annyi kisebb-nagyobb endemismns jelenlétét 
derítették ki. hogy a további munka megkönnyítése végett szük- 
ségesnek mutatkozik az eddigi eredményeket áttekinthető formá- 
ban összefoglalni." 
Ehhez képest először meghatározó kulcs alakjában tárgya- 
lom a keresztezésre vissza nem vezethető ú. n. tőfajokat, azután 
pedig felsorolom a hybridus eredetű alakokat. A két csoport 
összehasonlításából nyilvánvaló lesz, hogy amíg pl. egy nem 
messze eső vidéknek, a Semmeringnek Rubus-tlórájában a 
kereszteződés nagyon kis szerepet játszik , 3 addig itt az eredeti 
sokféleség mellett a fajkeveredésnek is nagy befolyása van az 
alakok sokaságára. Azonban itt sem egyenlően oszlik meg ez a 
hatás. A hegyi völgyekben, az erdei patakok mentén leginkább 
a tiszta tőfajok teremnek. A. hybridus egyedek száma azonban 
mindjárt megszaporodik, mihelyt a napos lejtőkre lépve, a 
hegyek lábához közeledünk. Itt a szőlőművelés övében, a mele- 
get és napot kedvelő R. tomentosus és R. macrostemon társasá- 
gában és az alluviális R. caesius határvonalán ezeken a fajokon 
kívül keverékfajoknál egyebet alig találunk. 
A sokféle hybridus alakot meghatározó kulcs keretébe illesz- 
teni nem lehet. Egyes fajkeverékek (pl. caesius X tomentosus) 
alaksorozata szinte határtalan. Amellett némi gyakorlattal a 
1 így a „Kis- Vöd ric völgy “-ben, melynek egyik oldalán az erdőt 
l!t 14-ben letarolták, a következő években a patak mentén rendkívül buja 
Rubus vegetátió fejlődött, melynek számos tagja a vidéken eladdig isme- 
retlen volt. 
2 Ennek a synopticus munkának elvégzését dr. Zalilbruckner 
Sándor múzeumi igazgató úrnak köszönöm, aki ismert szívességével módot 
adott arra, hogy Sabransky herbáriumát már a bécsi Hofmuseum 
herbáriumába való besorozása előtt használhassam. 
3 II a y e k, Verh. zool. bot. Ges. Wien, 1916, 440. 
